Епископ канадски Митрофан
Митрофан (Кодић) | |
---|---|
![]() Епископ Митрофан, 2006. године | |
Основни подаци | |
Помесна црква | Српска православна црква |
Епархија | Епархија канадска |
Чин | епископ |
Титула | епископ канадски |
Седиште | Манастир Светог Преображења Господњег у Милтону |
Године службе | од 2016. |
Претходник | патријарх српски Иринеј (администратор) |
Претходна епархија | Епархија источноамеричка |
Године службе | 1991–2016. |
Претходник | Христофор (Ковачевић) |
Наследник | Иринеј (Добријевић) |
Лични подаци | |
Световно име | Радован Кодић |
Датум рођења | 4. август 1951. |
Место рођења | Љуша, код Шипова, ФНР Југославија |
Потпис | ![]() |
Митрофан Кодић (Љуша, код Шипова, 4. август 1951) епископ је канадски. Редовни је професор Светог писма Новог завета на Богословском факултету Светог Саве у Либертивилу где је и декан факултета од 1987. године.
Бивши је епископ источноамерички (1991—2016) и викарни епископ топлички (1987—1991).[1]
Биографија[уреди | уреди извор]
Рођен је 4. августа 1951. године у селу Љуша у Шипову. Основну школу завршио је 1966. године. Замонашен је уочи Ваведења 1970. године у манастиру Крка а на Ваведење рукоположен је у чин јерођакона од блаженопочившег епископа Стефана (Боце). Завршио је богословију у манастиру Крка 1971. године као део прве генерације богослова (1966–1971). Рукоположен је у чин јеромонаха 1974. а 1975. године је завршио богословски факултет у Букурешту. По завршетку студија, почетком 1977. постављен је за суплента богословије у манастиру Крка. Положио је професорски испит 1979. године. Годину дана касније постављен је за вршилаца дужности ректора а 1987. године за ректора Богословског факултета Светог Саве у Либертивилу.
Изабран је за викарног епископа топличког 1987. и 12. јула исте године[1] постављен је за помоћника администратору Епархије средњозападноамеричке епископу Сави (Вуковићу). За администратора Епархије средњозападноамеричке изабран је 1988. на којој дужности остаје до 1991. када је изабран и постављен за епископа Епархије источноамеричке.[2]
Епископ Митрофан стекао је звање доктора 1997. на Богословском факултету СПЦ у Београду где је одбранио написану докторску дисертацију на тему: „Тајна Христова по посланицама Ефесцима, Филипљанима и Колошанима Светога апостола Павла.”
На дужности епископа источноамеричког се налазио све до 25. маја 2016. године када је изабран за новог епископа канадског. Устоличен је Храму Сабора српских светитеља у Мисисаги 18. септембра 2016. на Светој архијерејској литургији предвођеном патријархом српским Иринејом у пратњи епископа сремског Василија, епископа новограчаничко-средњозападноамеричког Лонгина, епископа зворничко-тузланског Хризостома, епископа западноамеричког Максима и још четворица епископа других православних епархија у Канади.[3]
Радови[уреди | уреди извор]
Објавио је многе богословске текстове. Са румунског језика је превео од проф. др Димитрија Станилоја „Духовност и заједница у православној литургији” у три тома: „Православна догматика”, „Бесмртни лик Божији” и „Православно морално богословље”. Такође, са румунског је превео и „Румунски Патерик I и II” и „Речник православне теологије” од јеромонаха Јоаникија Балана. Његова књига „Учење апостола Павла о Цркви”, објављена 1991. у Чикагу, преведена је на енглески језик. Из штампе је изашао и његов рад „Увод у Свето писмо Новог завета”,[4] а у припреми за штампу је превод књиге проф. др Димитрија Станилоја „Јеванђељски лик Исуса Христа”.
Галерија[уреди | уреди извор]
-
Епископ Митрофан са епископом канадским Георгијем (у средини) и епископом нишким Иринејем на освећењу првог српског манастира у Канади, 1994. године
-
Беседа епископа Митрофана у Цркви Светог Саве у Торонту о победи Цркве над јереси иконоборства, 2023. године
Референце[уреди | уреди извор]
- ^ а б Ostkirchliches Institut Regensburg Архивирано на сајту Wayback Machine (24. септембар 2015). стр. 248.
- ^ Епархија канадска: Његово преосвештенство епископ канадски господин господин доктор Митрофан (Кодић), Приступљено 9. 8. 2020.
- ^ Устоличење Епископа канадског др Митрофана (Кодића) (СПЦ, 20. септембар 2016)
- ^ Увод у Свето писмо Новога завета („Православље”, број 940) Архивирано на сајту Wayback Machine (11. август 2014), Приступљено 9. 8. 2014.
Литература[уреди | уреди извор]
- Пузовић, Предраг (1996). „Епархије Српске православне цркве у расејању” (PDF). Богословље: Часопис Православног богословског факултета у Београду. 40 (1-2): 87—96. Архивирано из оригинала (PDF) 08. 06. 2019. г. Приступљено 25. 03. 2018.
Спољашње везе[уреди | уреди извор]