Корисник:Bojan Cvetanović/ВикиПожаревац
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/8/8f/%D0%97%D0%B3%D1%80%D0%B0%D0%B4%D0%B0_%D0%A1%D0%9E_%D0%9F%D0%BE%D0%B6%D0%B0%D1%80%D0%B5%D0%B2%D0%B0%D1%86_%28%D0%BF%D0%BE%D0%B3%D0%BB%D0%B5%D0%B4_%D0%B8%D0%B7_%D0%BF%D0%B0%D1%80%D0%BA%D0%B0%29.jpg/220px-%D0%97%D0%B3%D1%80%D0%B0%D0%B4%D0%B0_%D0%A1%D0%9E_%D0%9F%D0%BE%D0%B6%D0%B0%D1%80%D0%B5%D0%B2%D0%B0%D1%86_%28%D0%BF%D0%BE%D0%B3%D0%BB%D0%B5%D0%B4_%D0%B8%D0%B7_%D0%BF%D0%B0%D1%80%D0%BA%D0%B0%29.jpg)
Пожаревац се први пут помиње 1476. године, а постао је познат после Пожаревачког мира закљученог 1718. године између Аустрије и Турске. Прва школа и једна од најстаријих у Србији основана је у оквиру локалне православне цркве још 1733. године (данас носи име Доситеја Обрадовића).
Процват доживљава доласком књаза Милоша Обреновића на власт. Његовом заслугом у Пожаревцу је 1819. године подигнута Саборна црква, двор-конак (1825. године), нова чаршија (1827. године) и на крају, за време његове друге владавине, Љубичево (1860. године чије уређење је наставио и кнез Михаило Обреновић).
Године 1842. Пожаревљани су добили позориште, где је одржана и премијера „Ромеа и Јулије“, и уопште неког дела Виљема Шекспира, на Балкану. А нека од најзначајнијих имена српске науке и уметности потичу или су значајан део свог живота и каријере провели управо у Пожаревцу („можемо рећи да у вароши Пожаревцу већина Пожаревљана нису варошани, а већина варошана нису Пожаревљани“ како је то написао М. Миладиновић).
На територији општине и округа налазе се изузетно богати и бројни археолошки локалитети, од којих су најзначајнији Лепенски Вир (Голубац), Маргум (Дубравица), Виминацијум (Костолац) и локалитет Рукумија. У атару Кличевца пронађена је и светски чувена Велика мајка (или Кличевачки идол) из бронзаног периода.
Традиционалне манифестације су Љубичевске коњичке игре и Дани глуме Миливоја Живановића.
Дан града Пожаревца и слава Пожаревца је Света Тројица[1]. Град обележава и 15. октобар дан ослобађања у Првом и Другом светском рату.
У Пожаревцу се налази више образовних институција. Међу знаменитости убраја се Табачка чаршија и Галерија Милене Павловић-Барили.[1]
Reference
[уреди | уреди извор]- ^ Антонијевић, Иван. „Историјат”. pozarevac.rs (на језику: српски).