Бечка арбитража
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/eb/Hungary_in_1941_with_territories_annexed_in_1938-1941.png/200px-Hungary_in_1941_with_territories_annexed_in_1938-1941.png)
Бечка арбитража је назив за низ уговора којима су Румунија и Чехословачка уступиле дио своје територије Мађарској, под притиском нацистичке Њемачке, непосредно пред и на самом почетку Другог свјетског рата.
Прва арбитража
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d7/Czechoslovakia_1939_sr.SVG/200px-Czechoslovakia_1939_sr.SVG.png)
По уласку њемачке војске у Чехословачку послије споразума у Минхену, и Мађарска је иступила са својим територијалним захтјевима. Њемачка и Италија су се наметнуле као арбитри, и прогласиле Прву бечку арбитражу 2. новембра 1938. По њој Чехословачка предала Мађарској дио Словачке и поткарпатске Украјине, укупно 11927 km² са 1.060.000 становника.
Друга арбитража
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/ee/Northern_Transylvania_yellow.png/200px-Northern_Transylvania_yellow.png)
Друга арбитража од 30. августа 1940. је присилила Румунију да преда Мађарској сјеверну Трансилванију, укупно 43492 km² са 2.400.000 становника.
Поништење
[уреди | уреди извор]Уговором савезника са побијеђеном Мађарском 10. фебруара 1947. у Паризу, поништене су обје Бечке арбитраже.
Види још
[уреди | уреди извор]Литература
[уреди | уреди извор]- Војна енциклопедија, Београд, 1970, књига прва, pp. 534.