Bizmutit
Appearance
Bizmutit | |
---|---|
![]() Bizmutit iz Šreberga, Nemačka | |
Opšte informacije | |
Kategorija | Karbonatni mineral |
Formula | Bi2(CO3)O2 |
Strunc klasifikacija | 5.BE.25 |
Dana klasifikacija | 16a.03.05.01 |
Kristalne sisteme | Ortorombična |
Kristalna klasa | Piramidalna (mm2) (isti H-M simbol) |
Space group | Immm |
Unit cell | a = 3,865 Å, b = 3,862 Å, c = 13,675 Å; Z = 2 |
Identifikacija | |
Boja | Žuta do smeđa, zelenkasta, zeleno-siva, siva ili crna |
Kristalni habitus | Veoma retko kao pločasti kristali; tipično radijalno vlaknasti do sferoidnih, u korama i zemljanim do gusto masivnih agregata |
Bližnjenje | pseudo-meroedarsko uparavanje simulira tetragonalnu simetriju |
Cepljivost | Jasno/dobro na {001} (mikroskopski vidljivo) |
Tvrdoća po Mosu | 2,5 - 3,5 |
Sjajnost | Staklasto, voštano, može biti mutno do zemljanog |
Ogreb | Sivo |
Providnost | Neproziran do providnog u sitnim zrncima |
Specifična težina | 6,7 - 7,4 mereno, 8,15 proračunato |
Optičke osobine | Biaksijalno (-) (izgleda jednoosno zbog uparavanja) |
Indeks prelamanja | a=2.12-2.15, b=2.12-2.15, g=2.28 |
Dvojno prelamanje | 0.1300-0.1600 |
2V ugao | 45 |
Reference | [1][2][3][4] |
Bizmutit je bizmutni karbonatni mineral sa formulom Bi2(CO3)O2 (bizmut subkarbonat). Bizmutit se javlja kao proizvod oksidacije drugih minerala bizmuta kao što su bizmutinit i prirodni bizmut u hidrotermalnim venama i pegmatitima.[2] Kristalizuje se u ortorombičkom sistemu i obično se javlja kao zemljaste do vlaknaste mase.[1]
Prvi put je opisan 1841. godine za pojavu u Saksoniji.[1] Termin bizmutit se u prošlosti koristio za bizmutinit.[5]
Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ а б в Webmineral
- ^ а б Mindat
- ^ Handbook of mineralogy
- ^ Grice, Joel D., A Solution to the Crystal Structures of Bismutite and Beyerite, The Canadian Mineralogist, Vol. 40, pp. 693-698 (2002)
- ^ Chisholm, Hugh, ур. (1911). „Bismuthite”. Encyclopædia Britannica (на језику: енглески). 4 (11 изд.). Cambridge University Press. стр. 11.