Isetionska kiselina
Appearance
![]() | |
![]() | |
Nazivi | |
---|---|
IUPAC naziv
2-hidroksietanesulfonska kiselina
| |
Identifikacija | |
3D model (Jmol)
|
|
ChemSpider | |
ECHA InfoCard | 100.003.169 |
KEGG[1] | |
| |
Svojstva | |
C2H6O4S | |
Molarna masa | 126,13 g/mol |
Gustina | 1,63 g/cm3 |
Tačka topljenja | 191-194 °C |
Tačka ključanja | 100 °C (212 °F; 373 K) |
Ukoliko nije drugačije napomenuto, podaci se odnose na standardno stanje materijala (na 25 °C [77 °F], 100 kPa). | |
![]() ![]() ![]() | |
Reference infokutije | |
Isetionska kiselina je sulfonska kiselina sa kratkim alkilnim lancem i terminalnom hidroksilnom grupom. Ona je tečnost rastvorna u vodi koja se koristi u proizvodnji blagih, biorazgradivih i visoko penećih anjonskih surfikanata. Oni omogućavaju nežno čišćenje i mek osećaj kože.[4]
Sintetička isetionska kiselina se dobija reakcijom etilen oksida sa rastvorenim natrijum bisulfitom, i koristi se u industrijskoj proizvodnji taurina.[5]
Biološki značaj
[uredi | uredi izvor]Nedavna ispitivanja na isečcima srca pasa sugerišu da srčano tkivo možda ima sposobnost konverovanja taurina u isetionsku kiselinu. Dodatni eksperimenti su demonstrirali da ovo tkivo može da sintetiše taurin iz cistina.[6]
Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ Joanne Wixon; Douglas Kell (2000). „Website Review: The Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes — KEGG”. Yeast. 17 (1): 48—55. doi:10.1002/(SICI)1097-0061(200004)17:1<48::AID-YEA2>3.0.CO;2-H.
- ^ Li Q, Cheng T, Wang Y, Bryant SH (2010). „PubChem as a public resource for drug discovery.”. Drug Discov Today. 15 (23-24): 1052—7. PMID 20970519. doi:10.1016/j.drudis.2010.10.003.
- ^ Evan E. Bolton; Yanli Wang; Paul A. Thiessen; Stephen H. Bryant (2008). „Chapter 12 PubChem: Integrated Platform of Small Molecules and Biological Activities”. Annual Reports in Computational Chemistry. 4: 217—241. doi:10.1016/S1574-1400(08)00012-1.
- ^ „Chemical land 21”. Isethionic acid. Архивирано из оригинала 14. 05. 2011. г. Приступљено 16. 9. 2005.
- ^ Kosswig, Kurt (2000). „Sulfonic Acids, Aliphatic”. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. Wiley-VCH. doi:10.1002/14356007.a25_503.
- ^ W.O Read and J.D.Welty (1961). „Synthesis of Taurine and Isethionic Acid by Dog Heart Slices”. The Journal of Biological Chemistry. 237: 1521—1522.
Literatura
[uredi | uredi izvor]- Kosswig, Kurt (2000). „Sulfonic Acids, Aliphatic”. Ullmann's Encyclopedia of Industrial Chemistry. Wiley-VCH. doi:10.1002/14356007.a25_503.