Милоје Зечевић
Изглед
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/33/Miloje_Ze%C4%8Devi%C4%87_%28Ratni_album%29.png/220px-Miloje_Ze%C4%8Devi%C4%87_%28Ratni_album%29.png)
Милоје Зечевић (1872-1946) је био високи српски војни официр 1917. године[1] који је припадао тајној официрској организацији Бела рука, заједно са својим саборцем Мирком Милисављевићем[2].
Милоје Зечевић је био и министар одбране, односно министар војске и морнарице југословенске владе од 20. јула 1921. до 3. јануара 1922. Убили су га одмах по окончању Другог светског рата припаници Титових партизана 1946. године.
Био је на месту министра војног у време смрти краља Петра Карађорђевића. Дан уочи краљеве смрти, 15. августа, упутио је генералу Стевану Хаџићу, првом ађутанту краља Петра, упутство да у случају Петрове смрти детаљно обавештава будућег краља Александра, који је због лечења боравио у Паризу, о свему што се збива у Београду[3].
Извори
[уреди | уреди извор]- ^ Lukić, Aleksandar (2018), Kordun u jugoslovenskoj kraljevini (1918-1941), Institut za savremenu istoriju, стр. 135—222, ISBN 978-86-7403-227-5, Приступљено 2024-08-27
- ^ Mackenzie, David (1998). The exoneration of the "Black Hand", 1917 - 1953. East European monographs. New York: Columbia University Press [u.a.] ISBN 978-0-88033-414-3.
- ^ „СУСРЕТ СА ИСТОРИЈОМ - ОДЛАЗАК СИМБОЛА СРПСКЕ ЕПОПЕЈЕ И СЛОБОДЕ: Уочи стогодишњице смрти краља Петра Првог Карађорђевића”. NOVOSTI (на језику: српски). Приступљено 2024-08-27.