Sanča Kastiljska (kraljica Navare)
Sanča Kastiljska (kraljica Navare) | |
---|---|
Лични подаци | |
Датум рођења | 1137. |
Датум смрти | 1179. |
Место смрти | Памплона, |
Породица | |
Супружник | Санчо VI од Наваре |
Потомство | Sančo VII od Navare, Беренгарија од Наваре, Blanka Navarska (grofica) |
Родитељи | Алфонсо VII од Леона и Кастиље Беренгарија од Барселоне |
Династија | Ивреа |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/cf/Calle_de_las_Navas_de_Tolosa_%28Madrid%29.jpg/180px-Calle_de_las_Navas_de_Tolosa_%28Madrid%29.jpg)
Sanča od Kastilje (Sanča Kastiljska; španski: Sancha de Castilla) (Kastilja?, oko 1139. – Navara, 1179) bila je infanta (princeza) Kastilje i Leona te kraljica Navare u srednjem veku.
Biografija
[уреди | уреди извор]Sanča je rođena oko 1139. godine (najverovatnije u Kastilji). Njezini roditelji su bili kralj Alfonso VII od Kastilje i Leona i njegova supruga, kraljica Berengela od Barselone. Njezin brat je bio kralj Sančo III od Kastilje, otac slavnog Alfonsa VIII.
Sanča se 1153. udala za kralja Navare; to je bio kralj Sančo VI od Navare te je njihov brak bio dosta srećan.
Sanča i Sančo su bili roditelji sina Sanča,[1] koji je nasledio oca te se sa Alfonsom borio protiv muslimana.[2][3] Sanča je sina najverovatnije rodila u gradu zvanom Tudela; tamo je često boravila sa mužem.
Sančine ćerke su bile Berengarija od Navare (kraljica Engleske kao supruga kralja Ričarda I) i Blanka od Navare (grofica).[4] Berengarija se udala na Kipru, a bila je poznata po lepoti.[5]
Sančin unuk je bio Ramiro, biskup Pamplone. Njezini potomci su vladali Navarom.
Kraljica Sanča je umrla 1179. godine te je pokopana u Pamploni.
Reference
[уреди | уреди извор]- ^ Leralta, Javier (2008). A podos reales: historia y leyenda de los motes regios. Silex Ediciones. ISBN 978-84-7737-211-0.
- ^ Don Sančo VI
- ^ Biografija Sanča VII
- ^ Moćne žene. "She was the youngest daughter of Санчо VI од Наваре (who died 1194) and Санћа од Кастиље."
- ^ Hilton 2008, стр. 142.
Породично стабло
[уреди | уреди извор]Литература
[уреди | уреди извор]- Leralta, Javier (2008). A podos reales: historia y leyenda de los motes regios. Silex Ediciones. ISBN 978-84-7737-211-0.
- Hilton, Lisa (2008). Queens Consort, England's Medieval Queens. Weidenfeld & Nichelson. стр. 142.