Marija Klara Ajmart
Marija Klara Ajmart, udata Miler | |
---|---|
![]() | |
Datum rođenja | 27. maj 1676. |
Mesto rođenja | Nirnberg, Sveto rimsko carstvo |
Datum smrti | 29. oktobar 1707.31 god.) ( |
Mesto smrti | Nirnberg, Sveto rimsko carstvo |
Roditelji | Georg Christoph Eimmart |
Marija Klara Ajmart (Nirnberg, 27. maj 1676 — Nirnberg, 29. oktobar 1707), bila je nemačka astronomka, graverka i dizajnerka. Bila je ćerka i pomoćnica Georga Kristofa Ajmarta Mlađeg.[1]
Biografija
[uredi | uredi izvor]Marija Klara Ajmart bila je nemačka astronomka rođena u Nirnbergu.[2] Bila je ćerka slikara, gravera i astronoma amatera Georga Kristofa Ajmarta Mlađeg, koji je takođe bio direktor Nirnberške akademije umetnosti, Malerakademije, od 1699. do 1704.[3][4][5] Njen deda, Georg Kristof Ajmart Stariji, takođe je bio graver i slikar portreta, mrtvih priroda, pejzaža i istorijskih tema.[6]
Profesija oca Marije Klare Ajmart bila je unosna, a svu zaradu je trošio na kupovinu astronomskih instrumenata i na izgradnju (1678.) privatne opservatorije na nirnberškom gradskom zidu.[7][8] Bio je marljiv posmatrač i objavljivao je svoje rezultate u raznim memoarima i naučnim aktima.
Zbog snage zanatske tradicije u Nemačkoj, Marija Klara Ajmart je uspela da iskoristi priliku da se obuči kao šegrt kod svog oca.[9] Preko njega je stekla široko obrazovanje iz francuskog, latinskog, matematike, astronomije, crtanja i graviranja. Njene veštine gravera omogućile su joj da pomaže ocu u njegovom radu, a postala je poznata po svojim prikazima mesečevih faza.[10] Pored toga, ilustrovala je cveće, ptice i klasične teme, ali većina ovih slika je izgubljena.[11] Godine 1706. Ajmartova se udala za Johana Hajnriha Milera (1671-1731), očevog učenika i naslednika, koji je 1705. postao direktor opservatorije Ajmart.[12] Miler je takođe predavao fiziku u nirnberškoj gimnaziji, gde je Ajmartova pomagala svom mužu. Miler je bio toliko pod uticajem porodične ljubavi prema astronomiji da je postao vredan amater, a potom i profesor u Altorfu, gde je koristio svoju veštinu u prikazivanju kometa, sunčevih pega i lunarnih planina uz pomoć Marije Klare. U prvim godinama njihove veze, njihovi saradnici su bili dva brata Rost, koji su bili romanopisci i astronomi, i Dopelmajer, istoričar astronomije. Godine 2012. Markus Hajnc iz Državne biblioteke u Berlinu otkrio je dve njene slike potpunog pomračenja Sunca koje je viđeno u Nirnbergu 1706. Za njih se znalo da su postojale, ali se takođe smatralo da su izgubljene. Ove slike se odlično slažu sa tekstualnim opisima događaja i sada su od velikog naučnog značaja, budući da su jedinstveni prikaz solarne korone od strane obučenog astronoma tokom Maunderovog minimuma.[13]
Samo godinu dana nakon udaje, Marija Klara Ajmart umrla je na porođaju u Nirnbergu.[14]
Astronomske ilustracije
[uredi | uredi izvor]Ajmart je najpoznatija po svojim tačnim astronomskim ilustracijama napravljenim bledim pastelnim bojama na tamnoplavom kartonu. Između 1693. i 1698. godine, Ajmart je napravila preko 350 crteža mesečevih faza.[15] Ova kolekcija crteža, napravljena isključivo iz posmatranja kroz teleskop, nosila je naziv Micrographia stellarum phases lunae ultra 300. Dvanaest od njih je dato Luiđiju Ferdinandu Marsiljiju, naučnom saradniku njenog oca, a deset je preživelo u Bolonji, zajedno sa tri manje studije na braon papiru.[16] Njena neprekidna serija prikaza postala je osnova za novu lunarnu mapu.[1] Godine 1706, Ajmart je napravila dve ilustracije potpunog pomračenja u Nirnbergu. Tu su i neki crteži planeta i kometa.
Galerija
[uredi | uredi izvor]-
Uočena faza Meseca
-
Druga faza Meseca
-
Ilustracija punog meseca
-
Faze Merkura koje je posmatrao Johanes Hevelijus
-
Faze Venere
-
Aspekt Marsa
-
Aspekt Jupitera
-
Aspekt Saturna
-
Komete
-
Paraselena i Parhelion
-
Astronomske ilustracije
Vidi još
[uredi | uredi izvor]Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ a b Schiebinger, Londa (1991). The mind has no sex? : women in the origins of modern science (1st Harvard pbk. izd.). Cambridge, Mass.: Harvard University Press. ISBN 9780674576254.
- ^ Schiebinger, Londa (1991). The mind has no sex? : women in the origins of modern science (1st Harvard pbk. izd.). Cambridge, Mass.: Harvard University Press. ISBN 9780674576254.
- ^ eds, William W. Payne; H.C. Wilson (1898). „Maria Clara Muller”. Popular Astronomy Vol. 6. Minnesota: Goodsell Observatory of Charleton College.
- ^ Jeffares, Neil. „Maria Clara Eimmart”. Dictionary of pastellists before 1800. Pristupljeno 2. 6. 2013.
- ^ eds, Marilyn Ogilvie; Joy Harvey (2000). The biographical dictionary of women in science
. New York [u.a.]: Routledge. ISBN 978-0-415-92038-4.
- ^ Bryan, Michael (1886). Dictionary of Painters and Engravers: biographical and critical. London: George Bell and Sons.
- ^ Schiebinger, Londa (1991). The mind has no sex? : women in the origins of modern science (1st Harvard pbk. izd.). Cambridge, Mass.: Harvard University Press. ISBN 9780674576254.
- ^ eds, Marilyn Ogilvie; Joy Harvey (2000). The biographical dictionary of women in science
. New York [u.a.]: Routledge. ISBN 978-0-415-92038-4.
- ^ eds, Marilyn Ogilvie; Joy Harvey (2000). The biographical dictionary of women in science
. New York [u.a.]: Routledge. ISBN 978-0-415-92038-4.
- ^ eds, William W. Payne; H.C. Wilson (1898). „Maria Clara Muller”. Popular Astronomy Vol. 6. Minnesota: Goodsell Observatory of Charleton College.
- ^ Schiebinger, Londa (1991). The mind has no sex? : women in the origins of modern science (1st Harvard pbk. izd.). Cambridge, Mass.: Harvard University Press. ISBN 9780674576254.
- ^ Jeffares, Neil. „Maria Clara Eimmart”. Dictionary of pastellists before 1800. Pristupljeno 2. 6. 2013.
- ^ Hayakawa, H.; Lockwood, M.; Owens, M.J.; Sôma, M.; Besser, B.P.; van Driel‐Gesztely, L. (januar 2020). „Graphical Evidence for the Solar Coronal Structure during the Maunder Minimum: Comparative Study of the Total Eclipse Drawings in 1706 and 1715”. J. Space Weather and Space Climate (na jeziku: engleski). 11: 1. ISSN 2115-7251. doi:10.1051/swsc/2020035
.
- ^ Schiebinger, Londa (1991). The mind has no sex? : women in the origins of modern science (1st Harvard pbk. izd.). Cambridge, Mass.: Harvard University Press. ISBN 9780674576254.
- ^ Schiebinger, Londa (1991). The mind has no sex? : women in the origins of modern science (1st Harvard pbk. izd.). Cambridge, Mass.: Harvard University Press. ISBN 9780674576254.
- ^ Jeffares, Neil. „Maria Clara Eimmart”. Dictionary of pastellists before 1800. Pristupljeno 2. 6. 2013.
Literatura
[uredi | uredi izvor]- Hans Gaab: Zum 300. Todestag von Maria Clara Eimmart (1676–1707). In: Regiomontanusbote. 20, 4/2007, S. 7–19.
- Hans Gaab: Maria Clara Eimmart. Eine Nürnberger Astronomin. In: Nadja Bennewitz, Gaby Franger: Geschichte der Frauen in Mittelfranken. Alltag, Personen und Orte. Ars vivendi, Cadolzburg 2003, S. 145–152.
- Ronald Stoyan: Die Nürnberger Mondkarten. Teil 1: Die Mondkarte von Georg Christoph Eimmart (1638–1705) und Maria Clara Eimmart (1676–1707). In: Regiomontanusbote. 14, 1/2001, S. 29–39.
- Adolf Wißner (1959), "Georg Christoph Eimmart", Neue Deutsche Biographie (NDB) (in German) (Berlin: Duncker & Humblot) 4: 394–394, (full text online)