Правитељство суда црногорског и брдског
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/2f/1_Stara_Crna_Gora_2_Bjelopavlici_i_3_Piperi_1796_34c.png/240px-1_Stara_Crna_Gora_2_Bjelopavlici_i_3_Piperi_1796_34c.png)
Правитељство суда црногорског и брдског је први орган државне власти на подручју (старе) Црне Горе и Брда. Ово тело је основано октобра 1798. године на заједничком збору црногорских и брдских главара у манастиру Стањевићима. Овај орган се називао и Сенат или Кулук, а његови чланови сенатори или кулуци. Имао је углавном судску власт, а његове одлуке је потписивао цетињски митрополит или гувернадур. Пошто је нешто раније био донет закон под називом Стега црногорска и брдска (1796), а потом и Законик општи црногорски и брдски, рад овог тела се заснивао на примени поменутих прописа, али и на одредбама обичајног права. Рад овог тела је био посебно значајан за судско сузбијање кривичних дела, пошто су отимачине, убиства, пљачке и крвна освета биле честе појаве. Чланови овог тела су једину надокнаду за свој рад имали од новчаних глоба које су плаћали преступници. Поред овог средишњег орагана, постојали су и нижи судови по племенима.[1]
Види још
[уреди | уреди извор]- Стега црногорска и брдска
- Законик опшчи црногорски и брдски
- Законик књаза Данила
- Стара Црна Гора
- Брда (област)
Референце
[уреди | уреди извор]Литература
[уреди | уреди извор]- Јевтић, Драгош; Поповић, Драгољуб (1997). Народна правна историја (1. изд.). Београд: Савремена администрација.
- Лучић, Чедомир М. (2002). Власт и спољни утицаји у Црној Гори 1499-1851. Српско Сарајево: Филозофски факултет.
- Љушић, Радош (2001). Историја српске државности. 2. Нови Сад: Огранак САНУ.
- Милићевић, Јован; Ракочевић, Новица (1986). „Црна Гора од 1735-1797”. Историја српског народа. књ. 4, св. 1. Београд: Српска књижевна задруга. стр. 498—530.
- Милићевић, Јован (1981). „Црна Гора 1797-1851”. Историја српског народа. књ. 5, св. 1. Београд: Српска књижевна задруга. стр. 159—211.
- Пејовић, Ђоко Д. (1981). Црна Гора у доба Петра I и Петра II: Оснивање државе и услови њеног развитка. Београд: Народна књига.
- Слијепчевић, Ђоко М. (1966). Историја Српске православне цркве. књ. 2. Минхен: Искра.
- Стаматовић, Александар Д. (1999). Кратка историја Митрополије црногорско-приморске (1219-1999). Цетиње: Светигора.
- Стаматовић, Александар Д. (2014a). Историја Митрополије црногорско-приморске до 1918. године (PDF). Цетиње: Светигора. Архивирано из оригинала (PDF) 23. 06. 2019. г. Приступљено 26. 07. 2019.
- Станојевић, Глигор (1975). „Црна Гора у XVIII вијеку”. Историја Црне Горе. књ. 3, св. 1. Титоград: Редакција за историју Црне Горе. стр. 229—499.