Кинески брест
Кинески брест | |
---|---|
![]() | |
Стабло у близини Piazza della Repubblica у Риму | |
Научна класификација | |
Царство: | |
Дивизија: | |
Класа: | |
Ред: | |
Породица: | |
Род: | |
Врста: | U. parvifolia
|
Биномно име | |
Ulmus parvifolia Jacquin
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/34/Ulmus_parvifolia_bark.jpg/250px-Ulmus_parvifolia_bark.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d1/Rooted_cutting_of_Ulmus_parvifolia_%27Nana_Variegata%27.jpg/250px-Rooted_cutting_of_Ulmus_parvifolia_%27Nana_Variegata%27.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/0a/Ulmus_parvifolia_%27Nana_Variegata%27.jpg/250px-Ulmus_parvifolia_%27Nana_Variegata%27.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/12/Ulmus_parfifolia_leaves_and_fruits_Roma.jpg/250px-Ulmus_parfifolia_leaves_and_fruits_Roma.jpg)
Кинески брест (Ulmus parvifolia) или брест чипкасте коре је 1790. године описао Жакен (Nikolaus Joseph Freiherr von Jacquin, 1727–1817) научник који се бавио медицином, хемијом и ботаником. Од више синонима најчешћи је U. chinensis Pers. Многи аутори ову врсту бреста сврставају међу најлепше, са хабитусом који подсећа на нотофагус[1]
Ареал
[уреди | уреди извор]Нативан је у Кини, Индији, Тајвану, Јапану, Северној Кореји и Вијетнаму где расте испод 800 m над морем[2].
Опис врсте
[уреди | уреди извор]Полузимзелено, мало дрво до 25 m висине и прсним пречником од 50-60 cm, са витким стаблом и округлом круном. Кора се љуспа у танке плочице неправилног облика и разнобојна је одакле назив брест чипкасте коре. Гранчице врло танке са кратким сомотастим длачицама. Зимски пупољци мали, голи, мрки, зашиљени, 0,5-5 mm дуги и 1-2 mm широки.
Листови мали, полузимзелени, елиптични, јајасти или објајасти, са лица сјајни, са затупастим врхом и асиметричном клинасто-заокругљеном основом, са 10-12 пари нерава, просто назубљени по ивици, 0,7-5 cm дуги и 0,5-2,5 cm широки. Лисна дршка дуга 1 cm, маљава.
Цветови, у августу, у седећим цвастима по 3-7, у пазусима листова. Перигон 2-2,5 mm, бео, црвен или ружичаст, го, до основе раздељен на 4 режња. Прашника, са тамноцрвеним антерама, у истом броју. Тучак го, жиг бео.
Плод мали, светлосмеђ, го, са уским чврстим крилом, овалан, 0,8-1 cm дуг и 0,6-0,8 cm широк, на краткој дршци, урез на врху допире до половине дужине од врха до семена. Семе у средини 2,5-3,5 mm дуго и 2-3 mm широко. Плодоношење у септембру[3].
Култивари
[уреди | уреди извор]- 'Nana Variegata' Клон синтетисан у Јапану са панашираним ситним листовима и жбунастим хабитусом. Листови дуги 1-3 cm и широки 0,8-1,8 cm, скоро симетричне основе, са 5-8 нерава на једној половини. Мрље на листу неправилне беле или са ружичастом нијансом, понекад цели листићи бели, а понекад само са белим тачкама у урезу зубаца. Лисна дршка око 1-2 mm дуга[3].
- 'Variegata' Сличан претходном клону, листићи мање више исти, само је хабитус сличан основној врсти, мада нешто нижи. Оба клона веома варијабилна у зависности од фактора спољашње средине[3].
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Hilliers' Manual of Trees & Shrubs, 4th edition, 1977, David & Charles, Newton Abbot, England
- ^ Fu, L., Xin, Y. & Whittemore, A. (2002): Ulmaceae, in Wu, Z. & Raven, P. (eds) Flora of China, Vol. 5 (Ulmaceae through Basellaceae). Science Press, Beijing, and Missouri Botanical Garden Press, St. Louis, USA.
- ^ а б в Грбић, М. (1992): Унапређење расадничке производње неких брестова (Ulmus L.) аутовегетативним методама размножавања. Докторска дисертација, Шумарски факултет Београд