Ацариформес
Ацариформес Временски распон:
| |
---|---|
![]() | |
Тромбидиум холосерицеум (Тромбидиформес: Тромбидиидае) | |
Научна класификација ![]() | |
Домен: | Еукарyота |
Царство: | Анималиа |
Тип: | Артхропода |
Подтип: | Цхелицерата |
Класа: | Арацхнида |
Поткласа: | Ацари |
Надред: | Ацариформес Закхваткин, 1952 |
Кладе и редови | |
|
Ацариформес, такође познат као Ацтинотрицхида, је разноврснији од два надреда гриња. Преко 32.000 описаних врста налази се у 351 породици, са процењеним укупним бројем од 440.000 до 929.000 врста, укључујући неописане врсте.
Систематика и таксономија
[уреди | уреди извор]Ацариформес се могу поделити у две главне кладе - Сарцоптиформес и Тромбидиформес. Поред тога, парафилетска група која садржи примитивне облике, Ендеостигмата, раније се такође сматрала посебном. Потоња се састоји од само 10 мало проучених породица, ситних гриња меког тела које једу чврсту храну, као што су гљиве, алге и бескичмењаци меког тела као што су нематоде, ротифери и тардигради. Ове кладе су се раније сматрале подредовима, али то не дозвољава довољно прецизну класификацију гриња и укида се у модернијим третманима; за Ендеостигмата се различито сматра да саме формирају подред (старо гледиште) или су укључене углавном у Сарцоптиформес, чиме обе групе постоају монофилетске.[1] У геномским анализама откривено је да се надфамилија Ериопхyоидеа, која се традиционално сматра чланом Тромбидиформес, састоји од базалних гриња, и да је сестрињска клада онима које садрже Сарцоптиформес и Тромбидиформес.[2]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Хеатхер Процтор (9. 8. 1998). „Ацариформес. Тхе "мите-лике" митес”. Трее оф Лифе Wеб Пројецт. Архивирано из оригинала 2. 1. 2008. г. Приступљено 30. 12. 2007.
- ^ Аррибас, Паула; Андúјар, Цармело; Мораза, Марíа Лоурдес; Линард, Бењамин; Емерсон, Брент C; Воглер, Алфриед П (2020-03-01). Теелинг, Емма, ур. „Митоцхондриал Метагеномицс Ревеалс тхе Анциент Оригин анд Пхyлодиверситy оф Соил Митес анд Провидес а Пхyлогенy оф тхе Ацари”. Молецулар Биологy анд Еволутион (на језику: енглески). 37 (3): 683—694. ИССН 0737-4038. ПМИД 31670799. дои:10.1093/молбев/мсз255
. хдл:10261/209118
.
Литература
[уреди | уреди извор]- Давид Wалтер; Хеатхер Процтор (1999). Митес: Ецологy, Еволутион анд Бехавиоур. ЦАБИ Публисхинг. ИСБН 978-0-85199-375-1.