Brano Mićunović
Brano Mićunović | |
---|---|
![]() | |
Datum rođenja | 1953. |
Mesto rođenja | Nikšić, FNR Jugoslavija |
Datum smrti | 19. april 2024.70/71 god.) ( |
Mesto smrti | Budva, Crna Gora |
Supružnik | Svetlana |
Deca | 2 |
Branislav Brano Mićunović (Nikšić, 1953 — Budva, 19. april 2024) bio je kontroverzni crnogorski preduzetnik. Mićunović je bio vlasnik više kockarskih i građevinskih preduzeća u Crnoj Gori, više puta optuživan za razne kriminalne radnje, od kojih je uvek bio sudski oslobođen.[1][2][3]
Biografija
[uredi | uredi izvor]Mićunović je rođen 1953. godine u Nikšiću. U mlađim danima je trenirao boks, a vojsku je služio u 63. padobranskoj brigadi JNA. Prvi put je njegovo ime dospelo u javnost 1983. godine, gde je Mićunović bio jedan od osumnjičenih za ubistvo Stjepana Đurekovića, jugoslovenskog rukovodica u zagrebačkoj Ini, ali nikad nije dokazana njegova umešanost.[2]
Tokom devedesetih godina 20. veka, bio je, pored tadašnjeg predsednika vlade Mila Đukanovića, jedan od petnaestoro optuženih za šverc cigaretama pred sudom u Bariju, ali je taj postupak okončan zbog zastarelosti.[3] Sledeći konflikt sa zakonom je imao u 2000. godini, kada je uhapšen za ubistvo Nikšićanina Radovana Kovačevića ispred Kliničkog centra u Podgorici, ali je 2007. godine oslobođen krivice zbog nedostatka dokaza.[2]
Za vreme istrage protiv narko-bosa Darka Šarića 2011. godine, srpsko Tužilaštvo za organizovani kriminal je označilo Mićunovića kao bliskog Šarićevog saradnika, organizatora šverca droge i cigareta u međunarodnim razmerama.[4]
Mediji su preneli da je Mićunovićeva supruga Svetlana 2013. godine tužila Prvu banku, tada u vlasništvu braće Aca i Mila Đukanovića, u vezi sa kreditom od 1,4 miliona evra za kupovinu, ali su nadležni sudovi to demantovali.[5]
Mićunović je sa dva prijatelja, Savom Vujovićem i Srđanom Mićunovićem, 6. januara 2021. godine uhapšen u Budvi zbog nedozvoljenog posedovanja vatrenog oružja.[6]
Godine 2023., Sjedinjene Američke Države su ga, zajedno sa Miodragom Davidovićem Dakom, sankcionisale i blokirale njegovu imovinu u Americi, sa obrazloženjem da je Mićunović decenijama vodeća figura u organizovanom kriminalu u Crnoj Gori, još od vremena SFR Jugoslavije.[2] Saopštenje povodom sankcija dalje navodi da je Mićunović bio najpoznatiji po švercu cigareta, učešću u korupciji sa državnim funkcionerima radi otuđivanje javne imovine u ličnu korist i podmićivanju.[3]
Umro je 19. aprila 2024. godine u Budvi od posledica moždanog udara.[1][7] Sahranjen je dva dana kasnije u Moštanici kod Nikšića, uz prisutvo Mila Đukanovića i drugih funkcionera DPS-a. Oproštajni govor u ime bratstva Mićunovića je dao nekadašnji crnogorski ministar kulture Branislav Mićunović.[8]
Privatni život
[uredi | uredi izvor]Mićunović je bio oženjen Svetlanom sa kojom je imao ćerku Andreu i sina Đorđa, koji se oženio Zoranom 2017. godine, i ima jedno dete. I supruga i deca su uključeni u razne porodične poslove u raznim ulogama.[5][9]
Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ a b „Umro Brano Mićunović”. Dan. 19. 4. 2024. Arhivirano iz originala 20. 4. 2024. g.
- ^ a b v g „Ko je bio Brano Mićunović?”. Dan. 19. 4. 2024. Arhivirano iz originala 20. 4. 2024. g.
- ^ a b v Lajović, Vuk; Mihajlović, Danilo (19. 4. 2024). „Umro Brano Mićunović”. Vijesti. Arhivirano iz originala 20. 4. 2024. g.
- ^ „Brano Mićunović bio u zahtjevu srpskog tužilaštva za prisluškivanje Šarića”. Vijesti. 29. 6. 2011. Arhivirano iz originala 15. 09. 2023. g.
- ^ a b Lajović, Vuk; Radulović, Mila (30. 6. 2013). „Prva banka dala Mićunovićevima 1,4 miliona u vrijeme zabrane”. Vijesti. Arhivirano iz originala 15. 09. 2023. g.
- ^ „Mićunović pušten da se brani sa slobode, policija se konačno oglasila”. CDM. 8. 1. 2021. Arhivirano iz originala 08. 01. 2021. g.
- ^ „Novi detalji o smrti Brana Mićunovića”. Novosti. 19. 4. 2024. Arhivirano iz originala 20. 04. 2024. g.
- ^ Škorić, Milica (21. 4. 2024). „Sahranjen Brano Mićunović: Stotine ljudi ispratilo biznismena na večni počinak, došao Milo Đukanović sa porodicom”. Novosti.
- ^ „Sin Brana Mićunovića čeka drugo dijete”. CDM. 1. 9. 2023. Arhivirano iz originala 20. 4. 2024. g.