Кристина Тот
Кристина Тот | |
---|---|
![]() Кристина Тот' | |
Лични подаци | |
Пуно име | Кристина Тот' |
Датум рођења | 5. децембар 1967. |
Место рођења | Будимпешта, Мађарска |
Званични веб-сајт |
Кристина Тот (мађ. Tóth Krisztina; Будимпешта, 5. децембар 1967) је мађарска списатељица, песникиња и преводилац. [1] [2]
Биографија
[уреди | уреди извор]Кристина Тот спада у водеће ауторе савремене мађарске књижевности. Завршила је вајарство у Средњој стручној школи ликовних уметности.[3] Студирала је вајарство, касније књижевност. Током студија боравила у Паризу. У Мађарску се вратила 1992. године.[4] Године 1993. је дипломирала на Филозофском факултету "Лоранд Етвеш" у Будимпешти.[3]
Од 1994. до 1998. године радила је као сарадник на будимпештанском Институту ѕа француски језик. Од 1998. године је слободни уметник.[4]
Године 1989. у књижевности је дебитовала као песникиња збирком Õszi kabátlobogás (Јесење лепршање капута). Следе потом збирке A beszélgetés fonala (1994, Нит говора), Az árnyékember (1997, Човек из сенке), Porhó (2001, Прашкасти снег) i Síró ponyva (2003, Ридајућа церада). Ауторка је и збирке песама за децу A londoni mackók (2003, Лондонски медведићи).[3]
За своје стваралаштво добила је више од 20 значајних награда и признања које су међународног значаја.[4] Најзначајније су: награда Атиле Јожефа (2000), награда Palládium (2001), награда Шандора Мараија (2007).[3] Дела су јој преведена на многе језике, на чешком, пољском, шпанском, српском језику.[4]
У прози се појавила са збирком приповедака Vonalkód (Линијски код) 2006. године.[3]
Изабрана дела
[уреди | уреди извор]Приповетке
- Vonalkód: tizenöt történet (Линијски код: петнаест приповедака), Будимпешта: Magvető Kiadó, 2006.
- Pixel, Будимпешта: Magvető Kiadó, 2011.
- Akvárium, Будимпешта: Magvető Kiadó, 2013. [5]
- Pillanatragasztó, Будимпешта: Magvető Kiadó, 2014.
- Párducpompa, Будимпешта: Magvető Kiadó, 2017.
- Fehér farkas, Будимпешта: Magvető Kiadó, 2019.
Поезија
- Őszi kabátlobogás (Јесење лепршање капута), 1989.
- A beszélgetés fonala (Нит говора), 1994.
- Az árnyékember (Човек из сенке), 1997.
- Porhó (Прашкасти снег), 2001.
- Síró ponyva (Ридајућа церада), 2003.
- A londoni mackók (Лондонски медведићи), 2003.
- Magas labda, 2009.
- Felhőmesék, 2017.
Награде
[уреди | уреди извор]- Радноти награда (1990).
- Награда Ђула Иљеш (1994).
- Награда Тибор Дери (1996).
- Награда Атила Јожеф (2000).
- Награда Иштван Вас (2001).
- Награда Шепиро (2005).
- Награда Шандор Мараи (2007).
- Награда Барка (2010).
- Алфолд награда (2014).
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Krisztina Tóth” (на језику: German). Munzinger-Archiv. Приступљено 2018-08-17.
- ^ Zsuzsanna Ozsváth; Frederick Turner (2. 7. 2014). Light within the Shade: Eight Hundred Years of Hungarian Poetry. Syracuse University Press. стр. 251. ISBN 978-0-8156-5274-8.
- ^ а б в г д „Kristina Tot”. samizdatb92.rs. Приступљено 24. 4. 2024.
- ^ а б в г Један дан живота : антологија савремене мађарске поезије : дванаест песника. Нови Сад: Друштво књижевника Војводине,. 2019. стр. 204—205. ISBN 978-86-84547-17-2.
- ^ „Krisztina Tóth: Aquarium”. International Literature Award. Приступљено 2018-08-17.