Јоллy Јумпер (рок група)
Jolly Jumper Џоли Џампер | |
---|---|
![]() Jolly Jumper, 2009 - | |
Музички рад | |
Активни период | 1984—до данас |
Оснивање | 1984, ![]() |
Жанр | рок |
Чланови | |
Садашњи чланови | Јовица Давидовић (вокал) Ивица Давидовић (гитара) Давид Станојевић (гитара) Данијел Мујакић (бас) Зоран Ђорђевић (бубњеви) |
Група Jolly Jumper (Џоли Џампер) je култна врањска и српска рок група, основана 1984. године. Ово је најдуговечнија рок група из Врања која и данас постоји и наступа.
Историја
[уреди | уреди извор]Ретки су рок бендови из Србије који могу да се похвале дугим музичким стажом и легендарним статусом. Свирати годинама на овим просторима, значи или борити се са ветрењачама па на једвите јаде истрајавати у томе што радиш, или једноставно се приклонити естаблишменту и не бринути за будућност. Један од ретких бендова који није ишао линијом мањег отпора и увек био контра свим режимима и музичким трендовима су врањске рок легенде Jolly Jumper. Оснивачи групе су браћа Давидовић, Ивица и Јовица, који не одустају од Jolly Jumper-а ни после више од три деценије постојања. Група је основана 1984. године, под снажним утицајем хард рока и нарочито Новог таласа британског хеви метала. На самом почетку, група је имала мали број својих песама, па је свирала обраде познатих и популарних рок група. Њихово јасно опредељење од самог почетка је било ауторски рад и аутентичност. Група никада није пристајала да буде у рукама естаблишмента зарад поена. Ипак, једина рокенрол константа у Врању је била и остала група Jolly Jumper која има око педесетак својих ауторских песама. Свој опстанак дугује пре тврдоглавости и упорности браће Давидовић, него бризи и свести људи да се легенде не препуштају случају и времену да чини са њима шта им је воља.
Све поставе групе
[уреди | уреди извор]За више од тридесет година постојања групе Jolly Jumper, променило се чак двадесет и пет његових постава, и прошло исто толико музичара, тако да се група може сматрати својеврсном школом врањског рока.
1984 - 1986
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d6/Jolly_Jumper_-_prva_postava_1984.jpg/250px-Jolly_Jumper_-_prva_postava_1984.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/a/ac/Jolly_Jumper_1985.jpg/250px-Jolly_Jumper_1985.jpg)
Слободан Мишић (бубњеви), Мирослав Анђелковић (бас), Слађан Антић (гитара), Ивица Давидовић (гитара) и Јовица Давидовић (вокал).
Група је почела са радом 14.10.1984. године, а свој први наступ je имала 15.11.1984. године. Ова првобитна постава Jolly Jumper-a у континуитету је свирала и радила до 27.11.1986. године. Најбољи и најважнији моменти ове поставке Jolly Jumper-а су чести концерти у сали новог Дома културе који је у то време представљао главно место окупљања младих у граду Врању. Честе свирке доносе велику популарност групи у самом граду. Радио Београд, у својој врло популарној и култној емисији Вече уз радио, 23.8.1985. године, емитује мини портрет групе и песму Учио сам многе школе. Као подршка манифестацији Live Аid која се одржава у Лондону и Филаделфији, 26.7.1985. године група свира пред више од 2 000 људи, на популарном излетишту Ћошкa. Организатор дешавања је Новица Анђелковић тада познати ДЈ. Први пут у својој каријери 12.9.1986. године, група свира на, тада веома популарној, гитаријади у Лесковцу и побеђује у полуфиналу.
1987 - 1989
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/74/Jolly_Jumper_1989.jpg/220px-Jolly_Jumper_1989.jpg)
Милан Радуловић (бубњеви), Мирослав Анђелковић (бас), Ивица Давидовић (гитара) и Јовица Давидовић (вокал).
Ова постава бенда радила је од 8.6.1987. године до 10.12.1989. године. Главни правац и усмерење групе су остали слични првoj постави. Најбољи моменти ове поставе су чести наступи на гитаријади у Лесковцу, где група несвакидашњом фуриозном свирком побеђује 22.5.1988.[1] године.Честе су свирке у тада новоoтвореном Омладинском клубу као и сали новог Дома културе. Ова постава свира са групом Галија 23.5.1989. године у Хали спортова у Врању пред више од 2 500 људи. Јануара 1989. године две ауторске песме групе, Идемо јако и Горим, бивају високо пласиране на демо-топ листи Омладинског програма Радио Скопља. Горим је у првих пет песама, а песма Идемо јако завршава на првом месту.
1990 - 1992
[уреди | уреди извор]Срђан Јовановић (бубњеви), Дејан Ђорђевић (бас), Горан Спасић (гитара), Ивица Давидовић (гитара) и Јовица Давидовић (вокал).
У овом саставу група свира од 9.2.1990. године до 28.2.1992. године. Овај период доноси групи много живих наступа у дворишту Прибојчићеве куће.[2] Из овог периода се издваја и веома интресантан наступ у Смедереву, са непознатим бубњарем. Наиме, врањски фолклор је ишао тамо на гостовање и Jolly Jumper је кренуо са њима иако у том тренутку нису имали бубњара. Али, рок бенд без бубњара?! Ово показује њихову храброст и непоколебљивост, њихову оданост идеји рокенрола да не устукну ни пред каквим изазовима. Бенд је почео са свирком и онда се из позадине, као deus ex machna чуо бубањ. То је био неки учесник фолклорног оркестра који је решио да узме бубањ и попне се на сцену. Овај наступ је био један од оних који су вредни памћења, а име тог бубњара није познато до данас. Веома запажени су концерти у Спортској хали у Врању на промоцији књиге Боре Ђорђевића као и наступ са Рибљом чорбом на истом месту. Група се појавила и на телевизији у емисији Варошарије ТВ Нови Сад, као и на отварању телевизијског студија РТ Београд у Врању.
1992 - 1995
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/70/Jolly_Jumper_1992.jpg/220px-Jolly_Jumper_1992.jpg)
Ненад Микић (бубњеви), Раде Евтов (бас), Небојша Деспотовић (гитара), Ивица Давидовић (гитара) и Јовица Давидовић (вокал).
У овом периоду десио се можда најбољи концерт групе испред зграде Општине у Врању. Група Jolly Jumper је свирала сигурно боље организоване концерте, нарочито у свом каснијем раду, али то што се десило на степеништу испред општине 1.8.1992. године није био само концерт. Догађај који је без икакаве рекламе или политичких и других утицаја, сасвим спонтано и на сув квалитет, скупио у срцу града више хиљада људи и изазвао снажну рекацију присутних. О овом догађају и данас се, после толико година прича у суперлативу, са пуно емоција и узбуђења. Jolly Jumper је у том периоду просто оживела наступима двориште Прибојчићеве куће које је било мртво и празно.[3] Група има одличан и запажен наступ 17.6.1995. године на првој и јединој Врањској гитаријади, где свира у ревијалном делу програма.[4] Гитаријада која, нажалост, није заживела била је идеја и творевина Небојше Петровића Левака. Што се клупских свирки тиче ова постава 26.2.1993. године има одличан наступ у Нишу у клубу Undergraund, где у двочосовној свирци представља само ауторске песме.[5] Ненад Микић бубњар, који је био познат под надимком Нешила, нажалост је изненада преминуо 12.04.2000. године у Врању.
1998 - 2000
[уреди | уреди извор]Бобан Јањић (бубњеви), Данијел Мујакић (бас), Ивица Давидовић (гитара) и Јовица Давидовић (вокал).
После паузе због здравствених проблема, група у измењеном саставу наставља са концертима и наступима. На Александровачком језеру, на манифестацији Рок на води, група свира 25.7.1998. године један опус мрачнијих песама из свог репертoара што бива веома добро прихваћено од стране публике. Запажен је и концерт 12.2.2000. године у тадашњем Омладинском културном центру. Група има и прво појављивање на некој изложби, што ће постати пракса у даљем постојању групе, и то 29.10.1998. године на изложби Зоране Петрушијевић у Галерији Народног музеја у Врању.
2005 - 2008
[уреди | уреди извор]Милан Стојковић (бубњеви), Немања Станковић (бас), Давид Станојевић (гитара), Ивица Давидовић (гитара) и Јовица Давидовић (вокал).
У 2008. години Jolly Jumper свира као квартет, Давид Станојевић свира бас уместо Немање који напушта групу. Овај период обележила су стални концерти у Омладинском културном центру, било их је једанаест. Пет од ових једанаест концерата, преношено je уживо у директном укључењу у емисију Хит недеље Радио Београда-202. На манифестацији Дани Врања 8.9.2006. године група свира заједно са ЈУ групом. Десио се и први инострани концерт у Бугарској у општини Дупница, 8.11.2008. године.
2009 - данас
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/b/b7/Jolly_Jumper_2017._kolaz.jpg/450px-Jolly_Jumper_2017._kolaz.jpg)
Зоран Ђорђевић (бубњеви), Данијел Мујакић (бас), Давид Станојевић (гитара), Ивица Давидовић (гитара) и Јовица Давидовић (вокал).
Од августа 2011. године до октобра 2014. године група свира без Данијела Мујакића, бас је свирао Давид Станојевић. Ово је и актуелна постава и овај период који и данас траје обележило је много концерата и појављивања на разним местима у округу. Овај период организационо, представља најбољи период постојања групе. Озвучење, расвета, бина, опрема, искуство групе су најбољи у односу на претходне периоде. Издвајају се концери и наступи на Данима Преображањa, где је Jolly Jumper од 2012. сваке године саставни део манифестације. Тамо група свира са великанима ех-ју рок сцене, Галијом, ЈУ групом, Црвеном јабуком, Ван Гогом, Рибљом чорбом, Кербером. Бележе и четири наступа на догађају Overloud где група свира раме уз раме са Рибљом чорбом, Дејаном Цукићем и Кербером. Треба поменути и три наступа на Данима Врања где је група свирала 21.8.2010. године са Партибрејкерсима.[6] На музичкој радионици 7.7.2011. године коју је организовала Музичка школа Стеван Мокрањац из Врања чланови групе свирају заједно са Влатком Стефановским.
Поводом тридесетог рођендана групе, који је прослављен у клубу Darkwood, врањски фанови рокенрола имали су јединствену прилику да уживају у непоновљивој четворочасовној свирци овог неуништивог рок бенда, у затамњеном и задимљеном сутерену, у атмосфери раних радова рок супкултуре. Симболички, наступ је личио на прву свирку, а опет имао је капацитет једног рок концерта. Све генерације, спојене у жижу рокенрола, те вечери су пливале на острву грађанских слобода.
Jolly Jumper …После кише - полуакустични дуо
[уреди | уреди извор]Братислав Давидовић (клавијатуре), Јовица Давидовић (вокал)
Овaj полуакустични дуо проистекао из групе 2015. године, комбинује ауторски рад групе на један мало другачији начин. Дуо је учествовао врло запажено и са пуно емоција на изложбама пријатеља, било да су самосталне или заједничке. Дуо је нарочито поносан на наступ приликом заједничке изложбе порoдице Петрушијевић 2016. године, као и на изложбу Станише Стојиљковића Нитета, 2017. године. Песме групе добиле су ново рухо и представљене су на другачији начин, у сасвим различитом окружењу од онога на који је група иначе навикла, тако да су концептуално чинилe целину са изложбом.
Песме
[уреди | уреди извор]Све песме групе Jolly Jumper имају своју причу која се заснива на неком феномену. Углавном су песме везане за лично искуство, али и за општу ситуацију - песма Пацови, на пример, везана је за политичаре, Синђелић Стеван за српско јунаштво и жртвовање, Загризи мамац има јаку еротску димензију.
Најзначајније песме групе Jolly Jumper су:
- Загризи мамац
- Синђелић Стеван
- Идемо јако
- Убица
- Утваре
- Нема наде
- Пуцајте, ми смо српска деца
- Градска вожња, предпоследњи круг
- Балада о усамљеном каубоју
- Увуце се у своје мекано перје
- Горим
- Кад су цветале тикве
- Јуриш српске коњице
- Куда иду сенке ...
Сви Jumper-ови људи:
[уреди | уреди извор]- 1. Јовица Давидовић (вокал)
- 2. Ивица Давидовић (гитара)
- 3. Слађан Антић (гитара)
- 4. Мирослав Анђелковић (бас)
- 5. Слободан Мишић (бубњеви)
- 6. Милан Радуловић (бубњеви)
- 7. Радомир Ђорђевић (гитара)
- 8. Слађан Стајић (бубњеви)
- 9. Дејан Димић (гитара)
- 10. Горан Спасић (гитара)
- 11. Дејан Ђорђевић (бас)
- 12. Непознати бубњар са наступа у Смедереву 1990. године
- 13. Срђан Јовановић (бубњеви)
- 14. Небојша Деспотовић (гитара)
- 15. Ненад Микић (бубњеви)
- 16. Раде Евтов (бас)
- 17. Ненад Евтов (бас)
- 18. Ненад Митић (бас)
- 19. Данијел Мујакић (бас)
- 20. Бобан Јањић (бубњеви)
- 21. Далибор Настић (бубњеви)
- 22. Давид Станојевић (гитара)
- 23. Милан Стојковић (бубњеви)
- 24. Немања Станковић (бас)
- 25. Зоран Ђорђевић (бубњеви)
- 26. Братислав Давидовић (клавијатуре)
- 27. Владимир Ћуковић (гитара)
Град Врање и читав Пчињски округ имају чему да захвале овим људима јер су поред музике налазили времена и за хуманитарни рад. Увек се радо одазивају свакој хуманитарној акцији, иако о томе нерадо причају.[7] Године 2016. у Галерији Народног музеја у Врању, организован је ликовно-музички перформанс под називом Blue је плаво, на коме је петнаестак сликара уметнички стварало уз песме Jolly Jumper-а. Догађај је био хуманитарног карактера, за обнову Позоришта Бора Станковић у Врању.
На крају, како рече Јовица Давидовић, кад ти све узму, остаје ти само понос и улица, ако ти узму и понос, остаје само улица... и онда је крај. Бори се до краја.
Галерија слика
[уреди | уреди извор]-
Jolly Jumper, 1984.
-
Jolly Jumper, 1985. наступ у Педагошкој школи у Врању.
-
Jolly Jumper, 1991.
-
Jolly Jumper, 1992. на окупу
-
Jolly Jumper, 1992. концерт испред врањске Општине.
-
Jolly Jumper, 1998. у Галерији Народног музеја у Врању.
-
Jolly Jumper, 1999. ОКЦЕ Врање
-
Jolly Jumper, 2006.
-
Jolly Jumper - мурал
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „Слободна реч”. Врање. 27. 5. 1988.
- ^ „Слободна реч”. Врање. 7. 4. 1991.
- ^ „Лидер (Приштински студентски лист)”. Приштина. 15. 4. 1992.
- ^ „Српски венац”. Бујановац. 10. 9. 1995.
- ^ „Време забаве”. Београд. 7. 7. 1994.
- ^ „Новине врањске”. Врање. 21. 8. 2015.
- ^ „Омладински лист Профил”. Врање. 14. 1. 1989.