Zuzana Halupova
Zuzana Halupova | |
---|---|
![]() Zuzana Halupova | |
Lični podaci | |
Datum rođenja | 5. februar 1925. |
Mesto rođenja | Kovačica, Kraljevina SHS |
Datum smrti | 1. avgust 2001.76 god.) ( |
Mesto smrti | Beograd, SR Jugoslavija |
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/d/d6/Zuzana_Halupova_02.jpg/200px-Zuzana_Halupova_02.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/26/Zuzana_Halupova_01.jpg/200px-Zuzana_Halupova_01.jpg)
Zuzana Halupova (slč. Zuzana Chalupová; Kovačica, 5. februar 1925 — Beograd, 1. avgust 2001) je bila poznata slikarka naive iz Kovačice, Srbija.
Halupova je bila jedna od najznačajnijih protagonista kovačičke naive skupa sa Martin Jonašem, i njene slike se nalaze u mnogim muzejima, galerijama i privatnim zbirkama svugde po svetu. Izlagala je samostalno i grupno u zemlji i inostranstvu (Pariz, Njujork, Rim, Beč, Bon, Cirih, Kopenhagen, Stokholm, Ženeva, Diseldorf i u drugim gradovima sveta), Bila je prva žena u Kovačici koja je svoje slike relativno kasno započela da slika, zamenila spretnost najbolje vezilje u selu i koja je svoj vez sama smišljala, sa kistom- ostvarivši svoje snove da sama slika i stvara i u likovnoj umetnosti izgradi vlastiti svet.
Život i delo
[uredi | uredi izvor]Rođena je 5. februara 1925. godine u Kovačici u Vojvodini, kao Zuzana Korenjova (slč. Koreňová) u slovačkoj porodici siromašnog zanatlije stolara od oca Martina i Majke Ane rođ. Galat. Imala je i sestru. Osnovnu školu je pohađala u Kovačici i završila 5 razreda i tu se isticala svojim slikarskim talentom. 1942. godine se udala za Adama Halupu. Oni žive od vinogradarstva i zemljoradnje a imali su i pčele kao i njena baka.
Prvu sliku je naslikala na zidu kuće, bojama koje je rastvorila u mleku 1948. godine. U svojoj mladosti se bavila vezom i bila je izvanredna vezilja. Ovo je kasnije uticalo na njen način dekoracije svojih dela. Radila je i goblene. Godine 1964. je radila slike u ulju i sa vodenim bojama i u julu je slovački list „Hlas ľudu“ objavio članak o njoj kao novoj umetnici kovačičke naive. Većinu svojih prvih slika je odmah prodala. Izlaže u zemlji i inostranstvu što je i zasluga poznanstva sa penzionisanim profesorom iz Beograda Branislavom Grubačem koji je cenio njen rad i koji joj je pomogao da se eksponira.
U braku nije imala dece te je u svojim slikama stvorila svet u kojem je bilo puno dece i predstavljanje dečjeg lica je postala osnovna tema u njenom stvaralaštvu. 1969. godine je njen rad zapažen u Francuskoj i Nemačkoj i pojavljuje se u časopisima koje se bave umetničkom tematikom u „ Modernoj reviji“ i „Figaru“ a jedna nemačka kuća joj objavljuje slikovnicu. Slede izložbe u Cirihu, Njujorku a zatim i Londonu i Beču. 1973. godine je slikarku u ateljeu posetio Fransoa Miteran. Tada počinje da sarađuje sa Unicefom.
Godine 1974. umire njen suprug Adam. U daljem vremenu izlaže kao iskusna umetnica u Evropi i u mnogim zemljama sveta. Svoje slike je u dobrotvorne svrhe poklanjala Unicefu, Unesku i Crvenom krstu. Dana 1. avgusta, u sredu, 2001. godine u Beogradu posle kraće bolesti je u 76. godini života preminula i sahranjena je u Kovačici.
Karakteristike njenog opusa
[uredi | uredi izvor]Najčešće je slikala prizore iz svakodnevnog života i rada, kao hranjenje živine, pranje rublja, mužu krave, okopavanje kukuruza i druge poslove koji se odvijaju na selu. Na slikama se primećuje narativni slikarski izraz i tako uz pomoć brojnih figura koje smešta u seoski pejzaž, vedutu ili sobu priča događaje iz seoskog života njenih sunarodnika Slovaka. Naročito kada slika sobe ona koristi svoja iskustva vezilje da bi dekorisala svoje slike. Po pravilu sve njene figure su dečjeg lica i odrasli samo su oni malo veći i imaju brade i brkove. Bila je religiozna, skupljala je Biblije i dobro poznavala Sveto pismo i slikala je na ove teme. Na slikama sa religioznom tematikom i sveci i ličnosti iz Biblije su takođe dečjih lica sa brkovima i bradama. Likovni svet Zuzane Halupove je izmišljeni dečji svet u kome postoje samo deca puna optimizma i sreće i oni predstavljaju njen kosmos i umetnički univerzum.
Slike Zuzane Halupove redukuju prostor i deluju površinski i ako se ona trudi da predstavi dubinu prostora u perspektivi. U savremenoj umetnosti se postepeno izgubio interes za predstavljanje prostora a izgubljeni prostor korespondira sa njenim idealnim svetom koji je stvorila;svetom punim dece. Zuzana ili kako su je zvali „majka Zuzana“ se trudila da stvori i prikaže jedan optimističan bolji svet u kome postoje ljudi dečjih lica, koji je bolji i srećniji.
Odlikovanja
[uredi | uredi izvor]Zuzana Halupova ponela je visoko odlikovanje za životno delo „Ćirilo i Metodije“ kao najveće priznanje koje Matica slovačka iz Bratislave dodeljuje uspešnim Slovacima u dijaspori. Ovu nagradu je u prisustvu konzula slovačke ambasade u Kovačici u Galeriji naivne umetnosti Zuzani Halupovoj uručio predsednik Matice slovačke.
- Deo Galerije naivne umetmosti u Kovačici posvećen Zuzani Halupovoj
-
Priznanja dodeljena Zuzani Halupovoj
-
Štafelaj Zuzane Halupove
-
Slika Zuzane Halupove na poštanskoj marki
Izvori
[uredi | uredi izvor]- Zuzana Chalupová, Galeria Babka, Kovačica 1994.
- Svet kovačického insitného umeniia, Vladimír Valentík Kultúra Báčsky Petrovec 2002.
- Kovačickí maliari v ramci trienále INSITA 97 Trenčín 1997.
- Zuzana Halupova, Srđan I.Šajn, Beograd 1986.