Јегричка
Јегричка | |
---|---|
Јегричка код Темерина | |
Опште информације | |
Дужина | 65 km |
Слив | Црноморски |
Водоток | |
Ушће | Тиса |
Географске карактеристике | |
Држава/е | ![]() |
Река на Викимедијиној остави |
Јегричка је река у северној Србији, у јужном делу Бачке у Аутономној Покрајини Војводина. Површина слива ове реке је око 144.200 ha, дужина слива правца запад-исток износи око 100 km, а ширина око 14,5 km.
Ток реке
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/f3/JegrickaZs.jpg/220px-JegrickaZs.jpg)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/sr/thumb/d/d3/%D0%A2%D1%80%D0%B8_%D0%B1%D0%B0%D1%87%D0%BA%D0%B5_%D0%B4%D0%BE%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D0%B5_%D0%9A%D1%80%D0%B8%D0%B2%D0%B0%D1%98%D0%B0%2C_%D0%88%D0%B5%D0%B3%D1%80%D0%B8%D1%87%D0%BA%D0%B0_%D0%B8_%D0%9C%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BD%D0%B3%D0%B0.jpg/200px-%D0%A2%D1%80%D0%B8_%D0%B1%D0%B0%D1%87%D0%BA%D0%B5_%D0%B4%D0%BE%D0%BB%D0%B8%D0%BD%D0%B5_%D0%9A%D1%80%D0%B8%D0%B2%D0%B0%D1%98%D0%B0%2C_%D0%88%D0%B5%D0%B3%D1%80%D0%B8%D1%87%D0%BA%D0%B0_%D0%B8_%D0%9C%D0%BE%D1%81%D1%82%D0%BE%D0%BD%D0%B3%D0%B0.jpg)
Јегричка представља највећу речицу на Бачкој јужној лесној тераси. Некада најдужа аутохтона војвођанска река, нема класичан извор и представља систем повезаних бара кроз које вода отиче до свог ушћа у реку Тису. Водом се снабдева из више депресија јужно од места Деспотово, где се и налази њен природни почетак.
Код Деспотова спајају се депресије – кракови Јегричке и формирају јединствени водоток који се на 37. километру код Жабља улива у Тису.
Са почетком у подручју Пивница, Силбаша, Парага, Раткова и Деспотова, река даље тече поред Равног Села. Змајева и Сирига, упоредо са Каналом Дунав—Тиса—Дунав и Малим Бачким каналом.
У близини Темерина Јегричка се дели на два дела. Једним делом тече ка северу, протиче поред села Госпођинци и завршава се у мочварама око Жабља. Други део напаја рибњак код Жабља, величине 0,98 km², тече ка југоистоку и код Јуришне Хумке се улива у Тису.
Последњим регулацијама Јегричка је укључена у велики Хидросистем ДТД, чиме је изгубила особине природног тока, тако да је данас највећим делом каналисана, у склопу поменутог система. Њен доњи ток у дужини од око 15 km данас је рибњак у коме се налазе четири острва-греде. Регулацијом су на овој речици изграђени следећи објекти: водозахватна устава Деспотово, преливни праг код Змајева за регулисање нивоа воде, устава Жабаљ и црпна станица на самом уливу Јегричке у Тису. Са овим објектима водни режим Јегричке није природан већ диригован. Управо је режим вода један од најважнијих чинилаца за развој живог света.
Флора и фауна
[уреди | уреди извор]Флора
[уреди | уреди извор]Јегричке је од посебног значаја присуство заштићених врста, према Правилнику о проглашењу и заштити строго заштићених и заштићених дивљих врста биљака, животиња и гљива.
Од ретких и угрожених врста поред белог локвања и барске папрати, овде се налазе водени орашак и мешинка. Мешинка је по својој животној форми интересантна инсективорна биљка месождерка, која се храни тако што подводним мешковима „хвата“ ситне водене организме. У Јегричкој су своје уточиште нашли и данашњи биљни реликти који по многима представљају остатак флоре из топлих периода терцијара, када је на просторима јужне Европе владала суптропска клима. Такве су бројне врсте влажних и водених станишта: вежљика, водољуб, дрезга, кроцањ, подводница, бели локвањ, локвањић, водена папрат, водени орашак и увијуша.
Фауна
[уреди | уреди извор]Рибе
[уреди | уреди извор]Јегричке поред домаћих врста, заступљене су и популације страног порекла, као последица утицаја човека.
Фауна риба представљена је са 20 врста груписаних у оквиру шест фамилија. На основу броја представника доминира фамилија шарана. Унесене или рибе страног порекла потичу са Далеког истока (сребрни караш, бели амур и амурски чебачок) и из Северне Америке (амерички патуљасти сом и сунчица).
На списку риба налази се више ретких и угрожених врста од којих су најзначајније чиков, штука, смуђ, сом и шаран и буцов .
Водоземци и гмизавци
[уреди | уреди извор]Као влажно подручје пружа повољне станишне услове за развој и живот водоземаца и гмизаваца. Представници водоземаца су мали водењак и осам врста жаба, а од гмизаваца присутна је ретка и угрожена врста барске корњаче и две врсте змија: белоушка и рибарица.
Барске птице
[уреди | уреди извор]Јегричка представља једну од ретких оаза за опстанак барских птица. До сада је регистровано 198 врста, а неке од њих су: водени бик, патка кашикара, сиви барски детлић, белобрка чигра, патка глувара и крџа, ћубасти гњурац, мали вранац, велика бела чапља, мрка чапља, велики трстењак и брката сеница. Изузетно је битно присуство глобално угрожене патке њорке, затим црноврати гњурац и мали гњурац, сива гуска, еја мочварница, црна чигра, модровољка и цврчић тршћар.
Сисари
[уреди | уреди извор]Сисари који настањују обалу Јегричке у великом броју припадају строго заштићеним дивљим врстама, има и оних који се налазе на Прелиминарном списку врста за Црвену књигу кичмењака Србије, а једна од њих је видра. Представници глодара са обале ове реке су водена волухарица, пољски миш и пољска волухарица, као и бизамски пацов. Од представника месождера могу се издвојити ласица, куна белица, јазавац и лисица, а од ловне дивљачи срна и зец.
Галерија
[уреди | уреди извор]-
Каналисани ток Јегричке
-
Јегричка зими
-
Црпна станица у Жабљу
Литература
[уреди | уреди извор]- Марковић, Јован Ђ. (1990). Енциклопедијски географски лексикон Југославије. Сарајево: Свјетлост. ISBN 978-86-01-02651-3.
- Decision of the preliminary protection of the natural property Jegrička, Institute for natural protection, December 17, 2003
- Мишковић, М. и други Парк природе Јегричка, ЈВП „Воде Војводине“. . Нови Сад. ISBN 978-86-88309-07-3.