Poljska kultura tokom Drugog svetskog rata
Deo serije o kulturi Poljske |
Kultura Poljske |
---|
![]() |
Etničke grupe |
Tradicija |
Kulinarstvo |
Religija |
Poljska kultura tokom Drugog svetskog rata bila je potisnuta od strane okupacionih sila Trećeg rajha i Sovjetskog Saveza, od kojih su obe bile neprijateljski raspoložene prema poljskom narodu i kulturnom nasleđu.[1][2] Politike usmerene na
kulturni genocid dovele su do smrti hiljada naučnika i umetnika, te krađe i uništavanja nebrojenih kulturnih artefakata.[3] „Zlostavljanje Poljaka bilo je jedan od mnogih načina na koje su nacistički i sovjetski režimi postali slični jedan drugom“, napisao je britanski istoričar Najl Ferguson.[4]
Okupatori su opljačkali i uništili veliki deo poljskog kulturnog i istorijskog nasleđa dok su progonili i ubijali pripadnike poljske kulturne elite. Većina poljskih škola je zatvorena, a one koje su ostale otvorene su značajno promenile nastavni plan i program.
Ipak, podzemne organizacije i pojedinci — posebno Poljska podzemna država — spasili su veliki deo najvrednijeg kulturnog blaga Poljske i radili na tome da spasu što više kulturnih institucija i artefakata. Katolička crkva i bogati pojedinci doprineli su opstanku nekih umetnika i njihovih dela. Uprkos ozbiljnoj odmazdi od strane nacista i Sovjeta, poljske podzemne kulturne aktivnosti, uključujući publikacije, koncerte, pozorište uživo, obrazovanje i akademska istraživanja, nastavljene su tokom celog rata.
Pozadina
[uredi | uredi izvor]Godine 1795. Poljska je prestala da postoji kao suverena nacija i tokom 19. veka ostala je stepenom podeljena između pruskog, austrijskog i ruskog carstva. Tek pred kraj Prvog svetskog rata nezavisnost je obnovljena i nacija se ponovo ujedinila, iako je povlačenje graničnih linija, nužno, bilo sporno pitanje. Nezavisna Poljska je trajala samo 21 godinu pre nego što je ponovo napadnuta i podeljena među stranim silama.
Dana 1. septembra 1939. Nemačka je napala Poljsku, započevši Drugi svetski rat u Evropi, a 17. septembra, u skladu sa paktom Molotov-Ribentrop, Sovjetski Savez je izvršio invaziju na Poljsku. Nakon toga, Poljska je ponovo podeljena — između ove dve sile — i ostala je pod okupacijom tokom većeg dela rata.[5] Do 1. oktobra, Nemačka i Sovjetski Savez su u potpunosti pregazili Poljsku, iako se poljska vlada nikada nije formalno predala, i ubrzo je formirana Poljska podzemna država, podređena poljskoj vladi u egzilu. Treći rajh je 8. oktobra anektiralo zapadne oblasti predratne Poljske i, u ostatku okupirane oblasti, uspostavilo Generalnu vladu. Sovjetski Savez je morao privremeno da odustane od teritorijalnih dobitaka koje je ostvario 1939. godine zbog nemačke invazije na Sovjetski Savez, ali je trajno ponovo anektirao veći deo ove teritorije nakon što ju je ponovo osvojio sredinom 1944. godine. Tokom rata, Poljska je izgubila preko 20% svog predratnog stanovništva usred okupacije koja je označila kraj Druge Poljske Republike.[6]
Uništavanje poljske kulture
[uredi | uredi izvor]Nemačka okupacija
[uredi | uredi izvor]Politika
[uredi | uredi izvor]Politika Nemačke prema poljskoj naciji i njenoj kulturi evoluirala je tokom rata. Mnogim nemačkim zvaničnicima i vojnim oficirima u početku nisu date jasne smernice o postupanju sa poljskim kulturnim institucijama, ali se to brzo promenilo.[7] Neposredno nakon invazije na Poljsku u septembru 1939. godine, vlada Trećeg rajha je sprovela prve faze („mali plan“) Generalplan Ost.[8] Osnovnu politiku je iznela berlinska kancelarija za rasnu politiku u dokumentu pod naslovom „O tretmanu stanovnika bivših poljskih teritorija, sa rasno-političkog stanovišta”.[9] Slovenski narod koji je živeo istočno od predratne nemačke granice trebalo je da bude germanizovan, porobljen ili iskorenjen,[9] u zavisnosti od toga da li je živeo na teritorijama direktno pripojenim Nemačkoj državi ili u Generalnoj vladi.[7]
Veliki deo nemačke politike prema poljskoj kulturi formulisan je tokom sastanka između guvernera Generalne vlade Hansa Franka i nacističkog ministra propagande Jozefa Gebelsa u Lođu 31. oktobra 1939. godine. Gebels je izjavio da „poljski narod nije dostojan da se naziva kulturnom nacijom“.[7][10] Frank i on su se složili da mogućnosti za Poljake da iskuse svoju kulturu treba ozbiljno da budu ograničene: nema pozorišta, bioskopa ili kabarea; nema pristupa radiju ili štampi; a nema ni obrazovanja.[7] Frank je predložio da se Poljacima povremeno prikazuju filmovi koji naglašavaju dostignuća Trećeg rajha i da se na kraju obraćaju samo megafonom.[7] Tokom narednih nedelja zatvorene su poljske škole iznad srednjeg stručnog nivoa, kao i pozorišta i mnoge druge kulturne institucije. Zatvorene su i jedine novine na poljskom jeziku koje su izlazile u okupiranoj Poljskoj, a počela su i hapšenja poljskih intelektualaca.[7]
U martu 1940. sve kulturne aktivnosti dospele su pod kontrolu Generalnog vladinog Odeljenja za narodno obrazovanje i propagandu (Abteilung für Volksaufklärung und Propaganda), čije je ime godinu dana kasnije promenjeno u „Glavno odeljenje za propagandu“ (Hauptabteilung Propaganda).[10] Dalje direktive izdate u proleće i rano leto odražavale su politiku koju su zacrtali Frank i Gebels tokom prethodne jeseni.[11] Jedna od najranijih uredbi Odeljenja zabranjivala je organizovanje svih kulturnih aktivnosti osim „najprimitivnijih“ bez prethodnog odobrenja Odeljenja.[7][10] Spektakli „niskog kvaliteta“, uključujući i one erotske ili pornografske prirode, bili su, međutim, izuzetak — trebalo je da se popularizuju kako bi se smirilo stanovništvo i da bi se svetu pokazala „prava“ poljska kultura, kao i da bi se stvorio utisak da Nemačka nije sprečavao Poljake da se izraze.[11] Nemački specijalisti za propagandu pozivali su kritičare iz neutralnih zemalja na posebno organizovane „poljske“ predstave koje su posebno osmišljene da budu dosadne ili pornografske, i predstavljale ih kao tipične poljske kulturne aktivnosti.[12] Poljsko-nemačka saradnja u kulturnim pitanjima, kao što su zajednički javni nastupi, bila je strogo zabranjena.[13] U međuvremenu, u avgustu 1940. uvedena je obavezna registracija za pisce i umetnike. Zatim je u oktobru zabranjeno štampanje novih knjiga na poljskom jeziku; postojeći naslovi su cenzurisani, a često i konfiskovani i povučeni.
Godine 1941. nemačka politika je dalje evoluirala, pozivajući na potpuno uništenje poljskog naroda, kojeg su nacisti smatrali „podljudima“ (Untermenschen). U roku od deset do dvadeset godina, poljske teritorije pod nemačkom okupacijom trebalo je da budu potpuno očišćene od etničkih Poljaka i naseljene od strane nemačkih kolonista.[9][14] Politika je donekle opuštena u poslednjim godinama okupacije (1943–44), s obzirom na nemačke vojne poraze i približavanje Istočnog fronta.[15] Nemci su se nadali da će blaža kulturna politika umanjiti nemire i oslabiti Poljski Otpor.[16] Poljacima je dozvoljen povratak u one muzeje koji su sada podržavali nemačku propagandu i indoktrinaciju, kao što je novostvoreni Šopenov muzej, koji je naglašavao nemačke korene kompozitora.[16] Ublažena su ograničenja za obrazovanje, pozorišne i muzičke predstave.[16]
S obzirom da je Druga poljska republika bila multikulturalna država,[17] nemačka politika i propaganda su takođe nastojali da stvore i podstaknu sukobe između etničkih grupa, podstičući tenzije između Poljaka i Jevreja, i između Poljaka i Ukrajinaca.[18][19] U Lođu su Nemci naterali Jevreje da pomognu u uništavanju spomenika poljskom heroju Tadeušu Košćušku i snimili ih kako čine taj čin. Ubrzo nakon toga, Nemci su zapalili jevrejsku sinagogu i snimili poljske prolaznike, prikazujući ih u propagandnim izdanjima kao „osvetoljubivu rulju“.[19] Ova politika podela ogledala se u odluci Nemaca da unište poljsko obrazovanje, dok su u isto vreme pokazali relativnu toleranciju prema ukrajinskom školskom sistemu.[20] Kako je objasnio visoki nacistički zvaničnik Erih Koh, „Moramo učiniti sve što je moguće da Poljak kada sretne Ukrajinca bude voljan da ubije Ukrajinca i obrnuto, Ukrajinac bude voljan da ubije Poljaka“.[21]
Otimačina
[uredi | uredi izvor]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/1/11/Warsaw_1944_by_Ba%C5%82uk_-_26320.jpg/260px-Warsaw_1944_by_Ba%C5%82uk_-_26320.jpg)
Godine 1939., kada se uspostavljao okupacioni režim, nacisti su konfiskovali poljsku državnu imovinu i mnogo privatne imovine.[22][23] Nebrojeni umetnički predmeti su opljačkani i odneti u Nemačku, u skladu sa planom koji je bio sastavljen mnogo pre invazije.[24] Pljačku su nadgledali stručnjaci SS - Anenerbe, jedinica Ajnzacgrupen, koji su bili odgovorni za umetnost, i stručnjaci Haupttreuhandstelle Ost, koji su bili odgovorni za više prizemnije predmete.[23] Značajni predmeti koje su nacisti opljačkali uključuju oltar Veita Stosa i slike Rafaela, Rembranta, Leonarda da Vinčija, Kanaleta i Bačarelija.[23][25] Većinu važnih umetničkih dela nacisti su „obezbedili“ u roku od šest meseci septembra 1939; do kraja 1942. nemački zvaničnici su procenili da je „preko 90%“ umetničkih dela koja je prethodno bila u Poljskoj u njihovom posedu.[23] Neke umetnosti su otpremljene u nemačke muzeje, kao što je planirani Fuhrermuseum u Lincu, dok je druga umetnost postala privatna svojina nacističkih zvaničnika.[23] Uzeto je oko 516.000 pojedinačnih umetničkih dela, uključujući 2.800 slika evropskih slikara; 11.000 dela poljskih slikara; 1,400 skulptura, 75.000 rukopisa, 25.000 mapa, i 90.000 knjiga (uključujući preko 20.000 štampano pre 1800. godine); kao i stotine hiljada drugih predmeta umetničke i istorijske vrednosti.[24] Čak su i egzotične životinje uzimane iz zooloških vrtova.[26]
Uništenje
[uredi | uredi izvor]Mnoga mesta učenja i kulture — univerziteti, škole, biblioteke, muzeji, pozorišta i bioskopi — su ili zatvorena ili označena kao „Nur für Deutsche“ (Samo za Nemce). Tokom rata uništeno je 25 muzeja i niz drugih institucija.[24] Prema jednoj proceni, do kraja rata uništeno je 43% infrastrukture poljskih obrazovnih i istraživačkih institucija i 14% muzeja.[27] Prema drugom, samo 105 od 175 predratnih poljskih muzeja su preživeli rat, a samo 33 od ovih institucija su uspele da se ponovo otvore.[28] Od 603 predratnih poljskih naučnih institucija, otprilike polovina je potpuno uništena, a samo nekoliko je preživelo rat relativno netaknuto.[29]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/95/Raphael_missing.jpg/220px-Raphael_missing.jpg)
Mnogi univerzitetski profesori, kao i nastavnici, advokati, umetnici, pisci, sveštenici i drugi pripadnici poljske inteligencije su uhapšeni i pogubljeni, ili transportovani u koncentracione logore, tokom operacija kao što je AB-Aktion. Ova konkretna kampanja rezultirala je zloglasnom Sonderaktion Krakau[31] i masakrom profesora u Lvovu.[22][32] Tokom Drugog svetskog rata Poljska je izgubila 39% do 45% svojih lekara i zubara, 26% do 57% svojih advokata, 15% do 30% svojih nastavnika, 30% do 40% svojih naučnika i univerzitetskih profesora i 18% do 28% svog sveštenstva.[2][33] Jevrejska inteligencija je potpuno istrebljena. Obrazloženje iza ove politike jasno je artikulisao nacistički gaulajter: „U mom okrugu, [svaki Poljak koji] pokaže znake inteligencije biće streljan.“[22]
Kao deo svog programa suzbijanja poljske kulture, nemački nacisti su pokušali da unište hrišćanstvo u Poljskoj, sa posebnim naglaskom na Rimokatoličku crkvu.[34][35] U nekim delovima okupirane Poljske, Poljacima je bilo ograničeno, ili čak zabranjeno, da prisustvuju verskim službama. Istovremeno je oduzeta crkvena imovina, uvedena je zabrana upotrebe poljskog jezika u verskim službama, ukinute su organizacije povezane sa Katoličkom crkvom, a zabranjeno je izvođenje određenih verskih pesama — ili čitanje odlomaka iz Biblije — u javnosti. Najgori uslovi zatečeni su u Rajhsgau Vartelandu, koji su nacisti tretirali kao laboratoriju za svoju antireligioznu politiku.[34][35][36] Poljsko sveštenstvo i verske vođe zauzimali su istaknuto mesto među delovima inteligencije koji su bili meta istrebljenja.[34]
Da bi sprečili uspon nove generacije obrazovanih Poljaka, nemački zvaničnici su odredili da se školovanje poljske dece ograniči na nekoliko godina osnovnog obrazovanja. Rajhsfirer-SS Hajnrih Himler je u memorandumu iz maja 1940. napisao: „Jedini cilj ovog školovanja je da ih nauči jednostavnoj aritmetici, ništa iznad broja 500; kako napisati svoje ime; i doktrina da je božanski zakon poslušati Nemce. Ne smatram da je znanje čitanja poželjno.“[22][37] Hans Frank mu je ponovio: „Poljacima nisu potrebni univerziteti ni srednje škole; poljske zemlje treba da budu pretvorene u intelektualnu pustinju.[2] Situacija je bila posebno teška na bivšim poljskim teritorijama izvan Generalne vlade, koje su bile pripojene Trećem rajhu.[38] Konkretna politika je varirala od teritorije do teritorije, ali uopšte nije bilo obrazovanja na poljskom jeziku. Nemačka politika je predstavljala krah-germanizaciju stanovništva.[38][39][40] Poljski nastavnici su otpušteni, a neki su pozvani da prisustvuju „orijentacionim“ sastancima sa novom administracijom, gde su ili po kratkom postupku uhapšeni ili pogubljeni na licu mesta.[38] Neki poljski đaci su poslani u nemačke škole, dok su drugi poslani u specijalne škole gde su većinu svog vremena provodili kao neplaćeni radnici, obično na farmama na kojima se govorio nemački; govoreći poljski doneo je strogu kaznu.[38] Očekivalo se da će poljska deca početi da rade kada završe osnovno obrazovanje sa 12 do 15 godina.[40] Na istočnim teritorijama koje nisu uključene u generalnu vladu (Bezirk Bjalistok, Rajhskomesarijat Ostland i Rajhskomesarijat Ukrajina) mnoge osnovne škole su zatvorene, a većina obrazovanja se odvijala na nepoljskim jezicima kao što su ukrajinski, beloruski i litvanski.[38] U regionu Bezirk Bialistok, na primer, 86% škola koje su postojale pre rata zatvoreno je tokom prve dve godine nemačke okupacije, a do kraja sledeće godine taj broj se povećao na 93%.[38]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e9/Fryderyk_Chopin.jpg/220px-Fryderyk_Chopin.jpg)
Stanje poljskih osnovnih škola bilo je nešto bolje u Generalnoj vladi,[38] iako je do kraja 1940. godine radilo samo 30% predratnih škola, a pohađalo ih je samo 28% predratne poljske dece.[41] Memorandum nemačke policije iz avgusta 1943. opisuje situaciju na sledeći način:
„Učenici sede zbijeni bez potrebnog materijala, a često i bez stručnog nastavnog osoblja. Štaviše, poljske škole su zatvorene tokom najmanje pet meseci od deset meseci školske godine zbog nedostatka uglja ili drugog goriva. Od dvadeset i trideset prostranih školskih zgrada koje je Krakov imao pre 1939. godine, danas se koriste dve najgore zgrade... Svakog dana đaci moraju da uče u nekoliko smena. U takvim okolnostima, školski dan, koji inače traje pet sati, svodi se na jedan sat.”[38]
U Generalnoj vladi, preostale škole su bile potčinjene nemačkom obrazovnom sistemu, a broj i kompetencije njihovog poljskog osoblja su se stalno smanjivali.[39] Svi univerziteti i većina srednjih škola su zatvoreni, ako ne odmah nakon invazije, onda sredinom 1940. godine.[9][39][42] Do kraja 1940. godine nijedna zvanična poljska obrazovna institucija naprednija od stručne škole nije ostala u funkciji, i nisu nudile ništa osim osnovne trgovačke i tehničke obuke potrebne za nacističku ekonomiju.[38][41] Osnovno školovanje trebalo je da traje sedam godina, ali je nastava u poslednje dve godine programa trebalo da bude ograničena na sastanke jedan dan u nedelji.[41] Nije bilo novca za grejanje škola zimi.[43] Odeljenja i škole trebalo je spojiti, poljski nastavnici otpušteni, a ušteđevine koje su proizašle korišćene su za sponzorisanje stvaranja škola za decu nemačke manjine ili za stvaranje kasarni za nemačke trupe.[41][43] Nijedan novi poljski učitelj nije trebalo da se obučava.[41] Obrazovni program je cenzurisan; predmeti kao što su književnost, istorija i geografija su uklonjeni. Oduzeti su stari udžbenici i zatvorene školske biblioteke.[38][44] Novi obrazovni ciljevi za Poljake uključivali su da ih ubede da je njihova nacionalna sudbina beznadežna i da ih nauči da budu pokorni i da poštuju Nemce. Ovo je postignuto namernim taktikama kao što su policijske racije u školama, policijske inspekcije učeničkih stvari, masovna hapšenja učenika i nastavnika i korišćenje učenika kao prinudnih radnika, često tako što su ih transportovali u Nemačku kao sezonske radnike.[38]
Nemci su bili posebno aktivni u uništavanju jevrejske kulture u Poljskoj; gotovo sve tamošnje drvene sinagoge su uništene.[45] Prodaja jevrejske literature bila je zabranjena širom Poljske.[46]
Poljska književnost se suočila sa sličnom sudbinom na teritorijama koje je pripojila Nemačka, gde je bila zabranjena prodaja poljskih knjiga.[46] Javno uništavanje poljskih knjiga nije bilo ograničeno na one zaplenjene iz biblioteka, već je uključivalo i one knjige koje su zaplenjene iz privatnih kuća.[47] Poslednji naslovi poljskih knjiga koji nisu već bili zabranjeni povučeni su 1943; oduzeti su čak i poljski molitvenici.[48] Ubrzo nakon početka okupacije, većina biblioteka je zatvorena; u Krakovu je oko 80% biblioteka odmah zatvoreno, dok su preostale njihove zbirke desetkovala cenzura.[10] Okupatorske sile su uništile poljske zbirke knjiga, uključujući Biblioteku Sejma i Senata, Imaosku biblioteku Pržedžeckog, Imsku biblioteku Zamojski, Centralnu vojnu biblioteku i Zbirku Rapersvil.[22][49] Godine 1941. u Varšavi je zatvorena poslednja preostala poljska javna biblioteka na teritorijama koje su okupirali Nemci.[48] Varšavske biblioteke su tokom rata izgubile oko milion tomova, ili 30% svojih zbirki.[50] Više od 80% ovih gubitaka bilo je direktan rezultat čistki, a ne ratnih sukoba.[51] Sve u svemu, procenjuje se da je oko 10 miliona svezaka iz državnih biblioteka i institucija stradalo tokom rata.[27]
Zaplenjene su poljske zastave i drugi simboli.[11] Rat protiv poljskog jezika uključivao je rušenje natpisa na poljskom i zabranu poljskog govora na javnim mestima.[52] Osobe koje su govorile poljski na ulicama često su bile vređane, pa čak i fizički napadane. Zavladala je germanizacija naziva mesta.[2] Mnoga blaga poljske kulture – uključujući spomenike, ploče i spomenike nacionalnim herojima (npr. spomenik Adamu Mickjeviču u Krakovu) – su uništena.[48][53] U Torunju su srušeni svi poljski spomenici i ploče.[28] Uništeno je na desetine spomenika širom Poljske.[28] Nacisti su planirali da sravne čitave gradove.[2][37][48]
Cenzura i propaganda
[uredi | uredi izvor]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c8/Bundesarchiv_Bild_183-L24355%2C_Krakau%2C_Ank%C3%BCndigung_einer_Kunstausstellung.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_183-L24355%2C_Krakau%2C_Ank%C3%BCndigung_einer_Kunstausstellung.jpg)
Nemci su zabranili objavljivanje svake redovne knjige na poljskom jeziku, književnih studija ili naučnih radova.[22][48] Godine 1940. nekoliko štamparija pod nemačkom kontrolom počelo je sa radom u okupiranoj Poljskoj, objavljivajući predmete kao što su poljsko-nemački rečnici i antisemitski i antikomunistički romani.[54]
Cenzura je u početku ciljala na knjige za koje se smatralo da su „ozbiljne“, uključujući naučne i obrazovne tekstove i tekstove za koje se smatralo da promovišu poljski patriotizam; bila je dozvoljena samo fikcija koja nije imala antinemački prizvuk.[10] Zabranjena literatura je uključivala mape, atlase i publikacije na engleskom i francuskom jeziku, uključujući rečnike.[11] Napravljeno je nekoliko nejavnih indeksa zabranjenih knjiga, a preko 1.500 Poljskih pisaca su proglašeni „opasnim po nemačku državu i kulturu“.[10][46][50] Indeks zabranjenih autora uključio je poljske autore kao što su Adam Mickjevič, Juliusz Slovački, Stanislav Vispianski, Boleslav Prus, Stefan Žeromski, Jozef Ignaci Kraszevski, Vladislav Rejmont, Marija Konopnička, Julian Tuvim, Eliza Orzeszkova, Kornel Makuszinski, Leopold Staf.[50] Samo posedovanje takvih knjiga bilo je nezakonito i kažnjivo zatvorom. Prodaja knjiga od vrata do vrata je zabranjena,[10] a knjižare — za koje je bila potrebna dozvola za rad[10] — su ili ispražnjene ili zatvorene.[46]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/07/Bundesarchiv_Bild_183-H27915%2C_Danzig%2C_Enfernen_eines_polnischen_Hoheitszeichens.jpg/220px-Bundesarchiv_Bild_183-H27915%2C_Danzig%2C_Enfernen_eines_polnischen_Hoheitszeichens.jpg)
Poljacima je bilo zabranjeno, pod kaznom smrti, da poseduju radio.[55] Štampa je smanjena sa preko 2.000 publikacija na nekoliko desetina, sve pod cenzurom Nemaca.[53][55] Sve predratne novine su zatvorene, a ono malo koje je izlazilo za vreme okupacije bile su nove tvorevine pod totalnom kontrolom Nemaca. Tako temeljno uništavanje štampe bilo je bez presedana u savremenoj istoriji.[56] Jedina zvanično dostupna lektira bila je propagandna štampa koju je širila nemačka okupaciona administracija.[46] Bioskopi, koji su sada pod kontrolom nemačke propagandne mašinerije, videli su da svojim programom dominiraju nacistički nemački filmovi, kojima su prethodili propagandni kratki filmovi.[10][57] Nekoliko poljskih filmova koji su dozvoljeni za prikazivanje (oko 20% ukupnog programa) su montirani kako bi se eliminisale reference na poljske nacionalne simbole, kao i na jevrejske glumce i producente.[10] Nekoliko propagandnih filmova snimljeno je na poljskom jeziku,[10] iako poljski filmovi nisu prikazivani nakon 1943.[10] Pošto je sav prihod od poljskih bioskopa zvanično bio usmeren na nemačku ratnu produkciju, posećenost je obeshrabrila poljsko podzemlje; poznati podzemni slogan glasio je: „Tylko świnie siedzą w kinie“ („Samo svinje idu u bioskop“).[10] Slična situacija bila je u pozorištima, kojima su Nemci zabranili da prave „ozbiljne“ spektakle.[10] Zaista, za pozorišne scene stvoren je niz propagandnih komada.[58] Stoga su i pozorišne predstave bojkotovane od strane podzemlja. Osim toga, glumci su bili obeshrabreni da nastupaju u njima i upozoreni da će biti označeni kao saradnici ako se ne pridržavaju.[10] Ironično, ograničenja za kulturne priredbe su ublažena u jevrejskim getima, s obzirom na to da su Nemci želeli da odvuku pažnju stanovnika geta i da ih spreče da shvate svoju konačnu sudbinu.
Muzika je bila najmanje ograničena od kulturnih aktivnosti, verovatno zato što je Hans Frank sebe smatrao ljubiteljom ozbiljne muzike. Vremenom je naredio da se u glavnom gradu Krakovu osnuju Orkestar i Simfonija Generalne vlade.[10] Brojne muzičke predstave bile su dozvoljene u kafićima i crkvama,[10] a poljsko podzemlje je odlučilo da bojkotuje samo propagandističke opere.[10] Likovni umetnici, uključujući slikare i vajare, bili su primorani da se registruju kod nemačke vlade; ali je njihov rad uglavnom tolerisan od strane podzemlja osim ako nije prenosio propagandističke teme. Muzeje sa kapcima zamenile su povremene umetničke izložbe koje su često prenosile propagandističke teme.[10]
Razvoj nacističke propagande u okupiranoj Poljskoj može se podeliti u dve glavne faze. Prvobitni napori bili su usmereni ka stvaranju negativne slike o predratnoj Poljskoj,[18] a kasniji napori bili su usmereni na negovanje antisovjetskih, antisemitskih i pronemačkih stavova.[18]
Sovjetska okupacija
[uredi | uredi izvor]Posle sovjetske invazije na Poljsku (početak 17. septembra 1939.) koja je usledila nakon nemačke invazije koja je označila početak Drugog svetskog rata (početak 1. septembra 1939.), Sovjetski Savez je anektirao istočne delove („Kresi“) Druge Poljske Republike, koji obuhvata 201.015 km² i stanovništvo od 13 miliona.[59] Hitler i Staljin su imali zajednički cilj da unište politički i kulturni život Poljske, kako bi Poljska, prema istoričaru Najlu Fergusonu, „prestala da postoji ne samo kao mesto, već i kao ideja“.[4]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/9c/Occupation_of_Poland_1939.png/220px-Occupation_of_Poland_1939.png)
Sovjetske vlasti su smatrale služenje predratnoj poljskoj državi kao „zločin protiv revolucije“[60] i „kontrarevolucionarnu aktivnost“[61] i hapsile su mnoge pripadnike poljske inteligencije, političare, državne službenike i akademike, kao i obične lica za koja se sumnja da predstavljaju pretnju sovjetskoj vlasti. Više od milion poljskih državljana je deportovano u Sibir,[62][63] mnogi u koncentracione logore Gulag. Drugi su umrli, uključujući preko 20.000 vojnih oficira koji su stradali u masakrima u Katinu.[64]
Sovjeti su brzo sovjetizirali pripojene zemlje, uvodeći obaveznu kolektivizaciju. Nastavili su sa konfiskacijom, nacionalizacijom i preraspodelom privatne i državne poljske imovine.[65][66] U tom procesu zabranili su političke partije i javna udruženja i zatvorili ili pogubili njihove lidere kao "narodne neprijatelje".[67] U skladu sa sovjetskom antireligijskom politikom, crkve i verske organizacije su bile proganjane.[68] Dana 10. februara 1940. NKVD je pokrenuo kampanju terora protiv „antisovjetskih“ elemenata u okupiranoj Poljskoj. Mete Sovjeta su bile osobe koje su često putovale u inostranstvo, osobe uključene u prekomorsku prepisku, esperantisti, filatelisti, radnici Crvenog krsta, izbeglice, krijumčari, sveštenici i članovi verskih zajednica, plemstvo, zemljoposednici, bogati trgovci, bankari, industrijalci i hotelijeri i vlasnici restorana. Staljin je, kao i Hitler, radio na eliminisanju poljskog društva.[69] Sovjetske vlasti su nastojale da uklone sve tragove poljske istorije područja koje je sada pod njihovom kontrolom.[64] Naziv „Poljska“ je bio zabranjen.[66] Poljski spomenici su srušeni. Sve institucije demontirane poljske države, uključujući univerzitet u Lavovu, zatvorene su, a zatim ponovo otvorene, uglavnom sa novim ruskim direktorima.[64] Sovjetska komunistička ideologija je postala najvažnija u čitavom podučavanju. Poljsku književnost i studije jezika sovjetske vlasti su raspustile, a poljski jezik zamenio ruski ili ukrajinski. Paljene su knjige na poljskom jeziku čak iu osnovnim školama.[64] Poljskim nastavnicima nije bilo dozvoljeno da uđu u škole, a mnogi su bili hapšeni. Nastava se odvijala na beloruskom, litvanskom i ukrajinskom, po novom prosovjetskom nastavnom planu i programu.[38] Kao što je poljsko-kanadski istoričar Pjotr Vrobel primetio, citirajući britanske istoričare MRD Foot i ICB Dear, većina naučnika veruje da su „u sovjetskoj okupacionoj zoni uslovi bili samo neznatno manje oštri nego pod Nemcima“.[2] U septembru 1939. mnogi poljski Jevreji su pobegli na istok; nakon nekoliko meseci života pod sovjetskom vlašću, neki od njih su želeli da se vrate u nemačku zonu okupirane Poljske.[70]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/f/fa/Czerwony_Sztandar_09_1940.jpg/220px-Czerwony_Sztandar_09_1940.jpg)
Sve publikacije i mediji bili su podvrgnuti cenzuri.[66] Sovjeti su nastojali da regrutuju poljske levičarske intelektualce koji su bili voljni da sarađuju.[66][71][72] Ubrzo nakon sovjetske invazije, Udruženje pisaca Sovjetske Ukrajine osnovalo je lokalno odeljenje u Lvovu; postojalo je pozorište i radio stanica na poljskom jeziku.[71] Poljske kulturne aktivnosti u Minsku i Vilnjusu bile su slabije organizovane.[71] Ove aktivnosti su bile strogo kontrolisane od strane sovjetskih vlasti, koje su se pobrinule da te aktivnosti prikažu novi sovjetski režim u pozitivnom svetlu i ocrne bivšu poljsku vladu.[71]
Međutim, sovjetska propagandno motivisana podrška kulturnim aktivnostima na poljskom jeziku bila je u sukobu sa zvaničnom politikom rusifikacije. Sovjeti su isprva nameravali da postepeno ukinu poljski jezik i tako su zabranili poljski jezik u školama,[64] uličnim natpisima[73] i drugim aspektima života. Ova politika je, međutim, ponekad bila obrnuta — prvo pre izbora u oktobru 1939;[73] i kasnije, posle nemačkog osvajanja Francuske. U novembru 1940. Poljaci iz Lavova su obeležili 85. godišnjicu smrti Adama Mickjeviča.[74] Ubrzo je, međutim, Staljin je odlučio da ponovo sprovede politiku rusifikacije. Međutim, ponovo je preinačio svoju odluku kada se pojavila potreba za prosovjetskom propagandom na poljskom jeziku nakon nemačke invazije na Sovjetski Savez; kao rezultat toga, Staljin je dozvolio stvaranje poljskih snaga na istoku i kasnije odlučio da stvori Komunističku Narodnu Republiku Poljsku.[71][72]
Mnogi poljski pisci su sarađivali sa Sovjetima, pišući prosovjetsku propagandu.[71][72] Među njima su bili Jerzi Borejsza, Tadeusz Boi-Zelenski, Kazimierz Brandis, Janina Bronievska, Jan Brzoza, Teodor Bujnicki, Leon Čvistek, Zuzanna Ginczanka, Halina Gorska, Mečislav Jastrun, Stefan Jedrivski, Jerziv Lejzovski, Tadez Lezevski, Tadez Lezis, Julius Jalu Kurek, Karol Kuriluk, Leopold Levin, Anatol Mikułko, Jerzi Panski Leon Pasternak, Julian Przibos, Jerzi PutRibos, Jerzi Ravicz, Adolf Rudnicki, Vłodzimierz Słobodnik, Vlodzimierz Slobodnik, Elzbieta Szemplinska, Anatol Stern, Julian Strijkovski, Lucjan Szenvald, Lucan Szenvald, Leopold Tirmand, Vanda Vasilevska, Stanislav Vasilevski, Adam Važik, Aleksandar Vajntraub i Bruno Vinaver.[71][72]
Drugi poljski pisci su, međutim, odbacili sovjetska ubeđenja i umesto toga objavljivali u podzemlju: Jadviga Čehovičuvna, Ježi Hordinjski, Jadviga Gamska-Lempička, Herminija Naglerova, Beata Obertinska, Ostap Ortvin, Tadeuš Par Pajper, Teo Parnicki.[71][72] Neki pisci, kao što je Vladislav Bronjevski, nakon nekoliko meseci saradnje sa Sovjetima, pridružili su se antisovjetskoj opoziciji.[71][72][75] Slično, Aleksandra Vata, koji je u početku bio naklonjen komunizmu, uhapsila je sovjetska tajna policija NKVD -a i proterala ga u Kazahstan.[72]
Podzemna kultura
[uredi | uredi izvor]Pokrovitelji
[uredi | uredi izvor]Poljska kultura je opstajala u podzemnom obrazovanju, publikacijama, čak i pozorištu.[2] Poljska podzemna država stvorila je Odeljenje za obrazovanje i kulturu (pod vođstvom Stanislava Lorenca) koje je, zajedno sa Odeljenjem za rad i socijalno staranje (kod Jana Stanislava Jankovskog i kasnije Stefana Mateje) i Odeljenja za otklanjanje posledica rata ( pod Antonijem Olševskim i Bronislavom Domoslavskim ), postali podzemni pokrovitelji poljske kulture.[76] Ova odeljenja su nadgledala napore da se spasu od pljačke i uništavanja umetnička dela u državnim i privatnim kolekcijama (pre svega, gigantske slike Jana Matejka koje su bile skrivene tokom rata).[77] Sastavljali su izveštaje o opljačkanim i uništenim delima i obezbeđivali umetnicima i naučnicima sredstva da nastave svoj rad i izdavanje i da izdržavaju svoje porodice.[49] Tako su sponzorisali podzemne publikacije (bibuła) dela Vinstona Čerčila i Arkadija Fidlera i 10.000 kopija poljskog bukvara za osnovnu školu i naručili umetnike da kreiraju umetnička dela otpora (koja su zatim distribuirana Operacijom N i sličnim aktivnostima).[49] Povremeno su sponzorisane i tajne umetničke izložbe, pozorišne predstave i koncerte.[49]
Drugi važni pokrovitelji poljske kulture uključivali su Rimokatoličku crkvu i poljske aristokrate, koji su takođe podržavali umetnike i čuvali poljsko nasleđe (značajni pokrovitelji su bili kardinal Adam Stefan Sapieha i bivši političar Januš Radzivil).[49] Neki privatni izdavači, uključujući Stefana Kamienskog, Zbignjeva Micnera i izdavačku kuću Osolineum, plaćali su piscima knjige koje će biti isporučene nakon rata.[76]
Obrazovanje
[uredi | uredi izvor]Kao odgovor na nemačko zatvaranje i cenzuru poljskih škola, otpor među nastavnicima je skoro odmah doveo do stvaranja velikih podzemnih obrazovnih aktivnosti. Najznačajnije, Organizacija tajnog učenja (Tajna Organizacja Nauczycielska, TON) je stvorena već u oktobru 1939.[78][79] Ostale organizacije su stvorene na lokalnom nivou; nakon 1940. sve više ih je potčinjavao i koordinirao TON, blisko sarađujući sa Državnim odeljenjem za kulturu i obrazovanje podzemlja, koje je osnovano u jesen 1941. i na čijem je čelu bio Česlav Vičeh, tvorac TON-a.[79][80] Nastava se odvijala pod okriljem zvanično dozvoljenih aktivnosti ili u privatnim kućama i drugim prostorima. Do 1942. godine oko 1.500.000 učenika je učestvovalo u podzemnom osnovnom obrazovanju; 1944. godine, njen sistem srednjih škola je pokrivao 100.000 ljudi, a univerzitetske kurseve pohađalo je oko 10.000 učenika (poređenja radi, predratni upis na poljske univerzitete iznosio je oko 30.000 za 1938/1939. godinu).[9][81][82] Više od 90.000 učenika srednjih škola pohađalo je podzemnu nastavu koju je držalo skoro 6.000 nastavnika između 1943. i 1944. u četiri okruga Generalne vlade (sa središtem u gradovima Varšavi, Krakovu, Radomu i Lublinu).[83] Sve u svemu, u tom periodu u Generalnoj vladi, svako treće dete je dobijalo neku vrstu obrazovanja od podzemnih organizacija; taj broj se popeo na oko 70% za decu dovoljno staru da pohađaju srednju školu.[84] Procenjuje se da je u nekim ruralnim oblastima pokrivenost obrazovanjem zapravo poboljšana (najverovatnije jer su kurseve u nekim slučajevima organizovali nastavnici koji su izbegli ili deportovani iz gradova).[84] U poređenju sa predratnim časovima, primetno je odsustvo poljskih jevrejskih učenika, jer su ih nacistički Nemci zatvorili u geta; bilo je, međutim, podzemno jevrejsko obrazovanje u getima, često organizovano uz podršku poljskih organizacija poput TON-a.[85] Učenici podzemnih škola često su bili i članovi poljskog otpora.[86]
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/7/72/Odznaka_AK_-_Akcja_Burza.jpg/220px-Odznaka_AK_-_Akcja_Burza.jpg)
U Varšavi ih je bilo preko 70 podzemnih škola, sa 2.000 nastavnika i 21.000 studenata.[83] Podzemni Varšavski univerzitet obrazovao je 3.700 studenata, izdajući 64 magistarskih i 7 doktorskih diplomea.[87] Varšavska politehnička škola pod okupacijom obrazovala je 3.000 studenata, izdavanje 186 diplome inženjera, 18 doktorskih i 16 habilitacija.[88] Jagelonski univerzitet izdao je 468 mastera i 62 doktorske diplome, zaposlenih preko 100 profesora i nastavnika, a opsluživao ih je više od 1.000 učenika godišnje.[89] Širom Poljske, mnogi drugi univerziteti i institucije visokog obrazovanja (muzičke, pozorišne, umetničke i druge) nastavile su sa nastavom tokom celog rata.[90] Sprovedena su čak i neka akademska istraživanja (na primer, Vladislav Tatarkievič, vodeći poljski filozof i Zenon Klemensievič, lingvista).[48][91] Skoro 1.000 Poljski naučnika su dobili sredstva od Podzemne države, što im je omogućilo da nastave svoja istraživanja.[92]
Nemački stav prema podzemnom obrazovanju varirao je u zavisnosti od toga da li se ono odvijalo u Generalnoj vladi ili na pripojenim teritorijama. Nemci su skoro sigurno shvatili pune razmere poljskog podzemnog obrazovnog sistema oko 1943. godine, ali im je nedostajalo ljudstvo da mu stanu na kraj, verovatno dajući prednost resursima za suočavanje sa oružanim otporom.[93] Zatvaranje podzemnih škola i koledža u Generalnoj vladi uglavnom nije bio glavni prioritet za Nemce.[93][94] Godine 1943. nemački izveštaj o obrazovanju priznao je da je kontrola onog što se uči u školama, posebno u seoskim, bila teška, zbog nedostatka radne snage, transporta i aktivnosti poljskog otpora.[94] Neke škole su poluotvorene predavale nedozvoljene predmete prkoseći nemačkim vlastima.[95] Hans Frank je 1944. primetio da, iako su poljski učitelji bili „smrtni neprijatelji” nemačkih država, nisu mogli svi odmah da se zabrane.[94] To je na anektiranim teritorijama doživljavano kao mnogo ozbiljnije pitanje, jer je ometalo proces germanizacije; učešće u podzemnom obrazovanju na tim teritorijama je mnogo verovatnije rezultiralo kaznom koncentracionim logorom.[93]
Štampa
[uredi | uredi izvor]Bilo ih je preko 1.000 podzemnih novina;[96] među najznačajnijim su bili Biuletyn Informacyjny Armije Krajova i Rzeczpospolita Vladine delegacije za Poljsku. Pored objavljivanja vesti (iz presretnutih zapadnih radio prenosa), postojale su stotine podzemnih publikacija posvećenih politici, ekonomiji, obrazovanju i književnosti (na primer, Sztuka i Naród).[16][97] Najveći zabeleženi obim publikacije bio je broj Biuletyn Informacyjny štampan u 43.000 kopija; prosečan obim veće publikacije bio je 1.000–5.000 kopija.[97] Poljsko podzemlje je takođe objavljivalo knjižice i letke izmišljenih antinacističkih nemačkih organizacija koje su imale za cilj širenje dezinformacija i snižavanje morala među Nemcima.[98] Ponekad su se štampale i knjige.[16] Štampani su i drugi predmeti, kao što su patriotski posteri ili lažni posteri nemačke administracije, koji naređuju Nemcima da evakuišu Poljsku ili govore Poljacima da registruju kućne mačke.[98]
Dva najveća podzemna izdavača bili su Biro za informisanje i propagandu Vojske Krajove i Vladina delegacija za Poljsku.[99] Tajne Wojskowe Zakłady Wydawnicze (Tajna vojna izdavačka kuća) Jeržija Rutkovskog (podređena Armiji Krajova) je verovatno bila najveći podzemni izdavač na svetu.[100][101] Pored poljskih naslova, Armijaa Krajova je štampala i lažne nemačke novine dizajnirane da smanje moral okupatorskih nemačkih snaga (kao deo akcije N).[102] Većina poljskih podzemnih štamparija nalazila se u okupiranoj Varšavi; do Varšavskog ustanka u leto 1944. Nemci su zatekli preko 16 podzemih štamparija (čije su posade obično streljane ili slane u koncentracione logore).[103] Drugi najveći centar poljskog podzemnog izdavaštva bio je Krakov.[99] Tamo su se pisci i urednici suočili sa sličnim opasnostima: na primer, uhapšena je skoro cela redakcija podzemnog satiričnog lista Na Ucho, a njegovi glavni urednici pogubljeni u Krakovu 27. maja 1944. godine. Na Ucho je bio najduži objavljen poljski podzemni list posvećen satiri ; 20 brojevi su izlazili počev od oktobra 1943.[102] Podzemnu štampu je podržavao veliki broj aktivista; pored ekipa koje su upravljale štamparskim mašinama, desetine podzemnih kurira distribuirali su publikacije. Prema nekim statistikama, ovi kuriri su bili među podzemljem koje su Nemci najčešće hapsili.[102]
Pod nemačkom okupacijom, profesije poljskih novinara i pisaca su praktično eliminisane, jer su imali malo mogućnosti da objavljuju svoje radove. Odeljenje za kulturu podzemne države sponzorisalo je različite inicijative i pojedince, omogućavajući im da nastave sa radom i pomažući u njihovom izdavanju.[49] Romane i antologije objavljivale su podzemne štampe; preko 1.000 radova objavljeni su u podzemlju tokom rata.[104] Održane su književne diskusije, a među istaknutim piscima tog perioda koji su radili u Poljskoj bili su, između ostalih, Kšištof Kamil Bačinjski Leslav Bartelski, Tadeuš Borovski, Tadeuš Boj-Želenjski, Marija Dombrovska, Tadeuš Gajci, Zuzana Ginczanka, Jaroslav Ivaškevič, budući dobitnik Nobelove nagrade, Minobel Pašovski, Minobel Pašovsko, Vika i Jerzi Zavieiski.[104] Pisci su pisali o teškim uslovima u logorima za ratne zarobljenike (Konstanti Ildefons Gallinski, Stefan Flukovski, Leon Kručkovski, Andrzej Novicki i Marian Piečal), getima, pa čak i iz unutrašnjosti koncentracionih logora (Jan Maria Gisges, Halina Golczova Zofia Gorska (Romanoviczova), Tadeusz Holuj, Kazimierz Andrzej Javorski i Marian Kubicki).[105] Mnogi pisci nisu preživeli rat, među njima Kšištof Kamil Bačinjski, Vaclav Berent, Tadeuš Boj-Želenjski, Tadeuš Gajci, Zuzana Ginczanka, Juliuš Kaden-Bandrovski, Stefan Kidžinjski, Januš Korčak, Halina Kraheldi, Halina Holdvinder, Tadeljuš Huljdle, Anton Vijeđ, Halina Kraheldi. Osendovski, Vlođimijež Pjetrzak, Leon Pomirovski, Kazimir Przerva-Tetmajer i Bruno Šulc.[104]
Vizuelna umetnost i muzika
[uredi | uredi izvor]Uz cenzuru poljskog pozorišta (i virtuelnog kraja poljske radio i filmske industrije),[106] stvorena su podzemna pozorišta, pre svega u Varšavi i Krakovu, sa predstavama koje su se prikazivale u različitim podzemnim prostorima.[107][108][109] Početkom 1940. godine pozorištima je upravljao Tajni pozorišni savet.[109] Četiri velike kompanije i više od 40 manjih grupa bile su aktivne tokom celog rata, čak i u Gestapovom zatvoru Paviak u Varšavi i u Aušvicu; Stvorene su i podzemne škole glume.[109] Glumci podzemlja, od kojih su mnogi zvanično radili svetske poslove, uključivali su Karola Adventovića, Elžbetu Barščevsku, Henrika Borovskog, Vojčeha Bridzinskog, Vladislava Hanja, Stefana Jaraca, Tadeuša Kantora, Mečislava Kotlarčika, Leona Korzeja, Mečislava Kotlarčikova, Leona Ščerca, Janu, Boh, M., Arnolda Šifmana, Stanislave Uminske, Edmunda Virčinskog, Marije Virčinske, Karola Vojtile (koji je kasnije postao papa Jovan Pavle II), Marijana Viržikovskog, Jeržija Zavjejskog i drugih.[109] Pozorište je takođe delovalo u jevrejskim getima[107][110][111] i u logorima za poljske ratne zarobljenike.[112]
Poljska muzika, uključujući orkestre, takođe je otišla u podzemlje.[113] Vrhunski poljski muzičari i reditelji (Adam Didur, Zbignjev Dževjecki, Jan Ekier, Barbara Kostževska, Zigmunt Latoszevski, Jerzi Lefeld, Vitold Lutosłavski, Andrzej Panufnik, Piotr Perkovski, Edmund Rudnicki, Eugenia Valizerski, Jerzi Umizzinska, Jerzi Valizzinska, Vimizvicz, Vimizza, Mira Ziminska) nastupali su u restoranima, kafićima i privatnim kućama, a najsmelije su pevale patriotske balade na ulicama izbegavajući nemačke patrole.[113] Pisane su rodoljubive pesme,[16] kao što je Siekiera, motyka, najpopularnija pesma okupirane Varšave.[113] Postavljene su patriotske lutkarske predstave.[16] Jevrejski muzičari (npr. Vladislav Szpilman) i umetnici su takođe nastupali u getima, pa čak iu koncentracionim logorima.[114] Iako su mnogi od njih umrli, neki su preživeli u inostranstvu, poput Aleksandra Tansmana u Sjedinjenim Američkim Državama i Edija Roznera i Henrikovih Vorsa u Sovjetskom Savezu.
Vizuelne umetnosti su se bavile i pod zemljom. Kafići, restorani i privatne kuće pretvorene su u galerije ili muzeje; neki su zatvoreni, a njihovi vlasnici, osoblje i pokrovitelji maltretirani, hapšeni ili čak pogubljeni.[115] Poljski podzemni umetnici su Erik Lipinjski, Stanislav Miedza-Tomaševski, Stanislav Ostoja-Hrostoovski i Konstanti Marija Sopoćko.[115] Neki umetnici su radili direktno za podzemnu državu, falsifikovanje novca i dokumenata,[116][117] i stvaranje antinacističke umetnosti (satirične postere i karikature) ili poljskih patriotskih simbolav. Ova dela su preštampana na podzemnim mašinama, a ona namenjena javnom izlaganju su malterisana po zidovima ili oslikana kao grafiti.[115] Mnoge od ovih aktivnosti koordinisane su u okviru Akcije N Operacije Biroa za informisanje i propagandu Armije Krajove. Godine 1944. tri džinovske (6 m ili 20 stopa) lutke, karikature Hitlera i Benita Musolinija, uspešno su prikazane na javnim mestima u Varšavi.[115] Neki umetnici su zabeležili život i smrt u okupiranoj Poljskoj; uprkos nemačkim zabranama Poljacima da koriste fotoaparate, snimljene su fotografije, pa čak i filmovi.[106] Iako je bilo nemoguće upravljati podzemnom radio stanicom, podzemne audicije su snimane i uvedene u nemačke radije ili sisteme zvučnika.[106] Dizajnirane su i izdate podzemne poštanske marke.[115] Pošto su Nemci zabranili i poljske sportske aktivnosti, stvoreni su podzemni sportski klubovi; podzemne fudbalske utakmice, pa čak i turniri organizovani su u Varšavi, Krakovu i Poznanju, iako su ih obično raspršili Nemci.[115] Sve ove aktivnosti podržalo je Odeljenje za kulturu podzemne države.[113]
Varšavski ustanak
[uredi | uredi izvor]Tokom Varšavskog ustanka (avgust–oktobar 1944), ljudi na teritoriji pod kontrolom Poljske nastojali su da ponovo stvore nekadašnji svakodnevni život svoje slobodne zemlje. Kulturni život je bio živ i među vojnicima i među civilnim stanovništvom, sa pozorištima, bioskopima, poštama, novinama i sličnim aktivnostima na raspolaganju.[118] Za vreme ustanka održan je 10. podzemni pesnički turnir sa nagradom u oružju (većina poljskih pesnika mlađe generacije takođe su bili pripadnici otpora).[105] Na čelu sa Antonijem Bohdzievičom, Biro za informisanje i propagandu Vojske Domovine čak je napravio tri filmske projekcije i preko 30.000 m (98.000 ft) filma koji dokumentuje borbu.[119] Eugenijuš Lokajski je napravio oko 1.000 fotografija pre nego što je umro;[120] Silvester Braun oko 3.000, od kojih je 1.500 preživelo;[121] Jerzi Tomaszevski oko 1.000, od kojih je 600 preživelo.[122]
Kultura u egzilu
[uredi | uredi izvor]Poljski umetnici su radili i u inostranstvu, van okupirane Evrope. Arkadij Fidler, sa sedištem u Britaniji sa poljskim oružanim snagama na Zapadu, pisao je o 303. poljskoj lovačkoj eskadrili. Melhior Vankovič je pisao o poljskom doprinosu osvajanju Monte Kasina u Italiji. Drugi pisci koji su radili u inostranstvu bili su Jan Lechon, Antoni Slonimski, Kazimierz Vierzinski i Julian Tuvim.[123] Bilo je umetnika koji su nastupali za poljske snage na Zapadu, kao i za poljske snage na istoku. Među muzičarima koji su nastupali za Poljski II korpus u kabareu Polska Parada bili su Henrik Vars i Irena Anders.[124] Najpoznatija pesma vojnika koji su se borili pod saveznicima bila je Czerwone maki na Monte Cassino (Crveni makovi na Monte Kasinu), koju su komponovali Feliks Konarski i Alfred Šulc 1944. godine.[125] Bilo je i poljskih pozorišta u egzilu i na Istoku i na Zapadu.[112][126] Nekoliko poljskih slikara, uglavnom vojnika Drugog poljskog korpusa, radilo je tokom celog rata, uključujući Tadeuša Pjotra Potvorovskog, Adama Kosovskog, Marijana Kratohvila, Boleslava Lajtgebera i Stefana Knapa.[127]
Uticaj na posleratnu kulturu
[uredi | uredi izvor]Umesto toga, možda su je ojačali ratni pokušaji da se uništi poljska kultura. Norman Dejvis je napisao u God's Playground: „Godine 1945, kao nagradu za neopisive žrtve, vezanost preživelih za njihovu rodnu kulturu bila je jača nego ikada ranije.“[128] Slično, blisko povezani podzemni razredi, od osnovnih škola do univerziteta, bili su čvršći, bili su poznati po svom visokom kvalitetu, dobrim delom zbog nižeg odnosa učenika i nastavnika.[129] Nastala kultura se, međutim, razlikovala od kulture međuratne Poljske iz više razloga. Uništenje jevrejske zajednice u Poljskoj, posleratne teritorijalne promene u Poljskoj i posleratne migracije ostavile su Poljsku bez svojih istorijskih etničkih manjina. Multikulturalne nacije više nije bilo.[130]
Iskustvo Drugog svetskog rata stavilo je svoj pečat na generaciju poljskih umetnika koja je postala poznata kao „generacija Kolumba“. Pojam označava čitavu generaciju Poljaka, rođenu ubrzo nakon što je Poljska ponovo stekla nezavisnost 1918. godine, čiju adolescenciju je obeležio Drugi svetski rat. U svojoj umetnosti, oni su „otkrili novu Poljsku“ — jednu zauvek izmenjenu zverstvima Drugog svetskog rata i stvaranjem komunističke Poljske koja je usledila.[131][132][133]
Tokom godina, skoro tri četvrtine poljskog naroda je isticalo važnost Drugog svetskog rata za poljski nacionalni identitet.[134] Mnoga poljska umetnička dela nastala posle rata usredsređena su na događaje iz rata. Knjige Tadeuša Borovskog, Adolfa Rudničkog, Henrika Grinberga, Mirona Bjaloševskog, Hane Kral i drugih; filmovi, uključujući i one Andžeja Vajde (A Generation, Kanał, Ashes and Diamonds, Lotna, A Love in Germany, Korczak, Katyń); TV serije (Four Tank Men and a Dog and Stakes Larger than Life); muzika (Powstanie Warszawskie); pa čak i stripovi — sva ova raznovrsna dela odražavaju ta vremena. Poljski istoričar Tomaš Šarota je 1996. napisao:
„Programi obrazovanja i obuke poseban akcenat stavljaju na period Drugog svetskog rata i na okupaciju. Događaji i pojedinci povezani sa ratom su sveprisutni na televiziji, radiju i u štampanim medijima. Tema ostaje važan element u književnosti i učenju, u filmu, pozorištu i likovnoj umetnosti. Da ne govorimo o tome da političari to stalno koriste. Verovatno nijedna druga država ne obeležava tako često ili tako svečano godišnjice vezane za događaje iz Drugog svetskog rata.”[134]
Vidi još
[uredi | uredi izvor]- Fudbal u okupiranoj Poljskoj (1939–1945)
- Domaći front tokom Drugog svetskog rata
- Nacistički zločini nad etničkim Poljacima
- Holokaust u Poljskoj
Reference
[uredi | uredi izvor]- ^ „Micronized purified flavonoid fraction in hemorrhoid disease: a systematic review and meta-analysis”. dx.doi.org. Pristupljeno 2022-05-05.
- ^ a b v g d đ e Wróbel, Piotr (2000). The devil's playground : Poland in World War II. Canadian Foundation for Polish Studies. Montreal, Quebec: Canadian Foundation for Polish Studies of the Polish Institute of Arts & Sciences. ISBN 0-9692784-1-1. OCLC 44068966.
- ^ Schabas, William (2000). Genocide in international law : the crimes of crimes. Cambridge, U.K.: Cambridge University Press. ISBN 0-511-00992-5. OCLC 52560141.
- ^ a b Ferguson, Niall (2006). The war of the world : twentieth-century conflict and the descent of the West. Penguin Press. str. 423. ISBN 978-0-14-311239-6. OCLC 1294405692.
- ^ Raack, R. C. (1995). Stalin's drive to the West, 1938-1945 : the origins of the Cold War. Stanford, Calif.: Stanford University Press. str. 58. ISBN 0-8047-2415-6. OCLC 31901478.
- ^ Piotrowski, Tadeusz (1998). Poland's holocaust : ethnic strife, collaboration with occupying forces and genocide in the Second Republic, 1918-1947. Mazal Holocaust Collection. Jefferson, N.C.: McFarland. str. 295. ISBN 0-7864-0371-3. OCLC 37195289.
- ^ a b v g d đ e „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 127—129. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Madajczyk, Czesław (1980). „Die Besatzungssysteme der Achsenmächte: Versuch einer komparatistischen Analyse”. Studia Historiae Oeconomicae (na jeziku: nemački). 14.
- ^ a b v g d Biernat, Justyna; Czerska, Karolina; Figiel, Joanna (2021-12-31), Theatre during the Second World War, Cambridge University Press, str. 242—259, Pristupljeno 2022-05-05
- ^ a b v g d đ e ž z i j k l lj m n nj o p Brzoza, Czesfaw, THE JEWISH PRESS IN KRAKÓW (1918–1939), The Littman Library of Jewish Civilization, str. 133—146, Pristupljeno 2022-05-05
- ^ a b v g „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 130. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 137. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 130—132. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Keith Bullivant, Geoffrey J. Giles, Walter Pape (1999). Germany and Eastern Europe : cultural identities and cultural differences. Amsterdam: Rodopi. ISBN 90-420-0688-9. OCLC 43656073.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 133—134. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ a b v g d đ e „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 132—133. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Davies, Norman (2005). God's playground : a history of Poland : in two volumes (Revised edition izd.). New York. str. 299. ISBN 0-231-12816-9. OCLC 57754186.
- ^ a b v „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 169—170. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ a b „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 171—173. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 162—163. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Michnik, Adam (2018-04-27), Gazeta Wyborcza at 10, Routledge, str. 91—102, ISBN 978-1-351-30736-9, Pristupljeno 2022-05-05
- ^ a b v g d đ Knuth, Rebecca (2003). Libricide : the regime-sponsored destruction of books and libraries in the twentieth century. Westport, Conn.: Praeger. str. 86-89. ISBN 0-275-98088-X. OCLC 51242063.
- ^ a b v g d „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 122. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ a b v Kudelski, Robert (2016-01-01). „Rewindykacja dóbr kultury na Dolnym Śląsku w latach 1945–1949”. Kwartalnik Historyczny. 123 (1): 71. ISSN 0023-5903. doi:10.12775/kh.2016.123.1.03.
- ^ a b PLACH, EVA, Feminism and Nationalism on the Pages of Ewa:, The Littman Library of Jewish Civilization, str. 241—262, Pristupljeno 2022-05-05
- ^ Vernon N. Kisling (2001). Zoo and aquarium history : ancient animal collections to zoological gardens. Boca Raton, Fla.: CRC Press. str. 122-123. ISBN 0-8493-2100-X. OCLC 43903481.
- ^ a b Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 229. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b v „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 123. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 127. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Grabski, Józef (2003). "Zaginiony "Portret młodzieńca" Rafaela ze zbiorów XX. Czartoryskich w Krakowie. Ze studiów nad typologią portretu renesansowego". In Dudzik, Sebastian; Żuchowski, Tadeusz J. (eds.). Rafael i jego spadkobiercy. Portret klasyczny w sztuce nowożytnej Europy. Sztuka i Kultura (in Polish). Vol. 4. pp. 221–261.
- ^ „Krakau (deutsch für polnisch Kraków)”. dx.doi.org. Pristupljeno 2022-05-05.
- ^ Zygmunt Albert (1989). Kaźń profesorów lwowskich, lipiec 1941 : studia oraz relacje i dokumenty. Wrocław: Wydawn. Uniwersytetu Wrocławskiego. ISBN 83-229-0351-0. OCLC 29278609.
- ^ BOHACZYK, Marta; WIŚNIEWSKA, Ewa; MROCZKOWSKI, SŁAWOMIR (2011). „THE RELATIONSHIP BETWEEN THE LEPTIN GENE POLYMORPHISM AND REPRODUCTION INDICES IN POLISH COLD BLOOD MARES”. Journal of Central European Agriculture. 12 (3): 445—452. ISSN 1332-9049. doi:10.5513/jcea01/12.3.938.
- ^ a b v Phayer, Michael (2000). The Catholic Church and the Holocaust, 1930-1965. Bloomington: Indiana University Press. str. 22. ISBN 0-253-33725-9. OCLC 43286530.
- ^ a b Conway, John S. (1997). The Nazi persecution of the churches, 1933-45. Vancouver, BC: Regent College Pub. str. 325-326. ISBN 1-57383-080-1. OCLC 39312406.
- ^ Conway, John S. (1997). The Nazi persecution of the churches, 1933-45. Vancouver, BC: Regent College Pub. str. 299-300. ISBN 1-57383-080-1. OCLC 39312406.
- ^ a b ITS Research at the United States Holocaust Memorial Museum for Descendants of Holocaust Victims and Survivors, De Gruyter Oldenbourg, 2020-05-18, str. 183—200, Pristupljeno 2022-05-05
- ^ a b v g d đ e ž z i j k Roy Lowe (1992). Education and the Second World War : studies in schooling and social change. London: Falmer Press. ISBN 0-7507-0054-8. OCLC 25281317.
- ^ a b v „us army cable usmilattache amembassy warsaw poland to dept of the army may 10 1948 top secret nara”. U.S. Intelligence on Europe, 1945-1995. Pristupljeno 2022-05-05.
- ^ a b „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 142—148. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ a b v g d „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 149. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 201–202. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 151. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 150. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Hubka, Thomas C. (2003). Resplendent synagogue : architecture and worship in an eighteenth-century Polish community. Hanover [N.H.]: Brandeis University Press, published by University Press of New England. str. 57. ISBN 1-58465-216-0. OCLC 51613867.
- ^ a b v g d Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 269-272. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 124. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ a b v g d đ Sibora, Janusz (1992), The Origins of the Polish Foreign Ministry 11 November 1918 – January 1919, Palgrave Macmillan UK, str. 178—194, ISBN 978-1-349-22187-5, Pristupljeno 2022-05-05
- ^ a b v g d đ Zimmerman, Joshua D., The Polish Underground and the Jews from the Warsaw Uprising to the Dissolution of the Home Army, August 1944–January 1945, Cambridge University Press, str. 382—413, Pristupljeno 2022-05-05
- ^ a b v „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 125. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 125. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 199. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 204. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Drozdowski, Marian Marek (2004). Historia Warszawy. Andrzej Zahorski (Wyd. nowe, rozszerz. i uzup izd.). Warszawa: Wydaw. Jeden Świat. str. 449. ISBN 83-89632-04-7. OCLC 69583611.
- ^ a b Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 179. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 167. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Szarota, Tomasz (1988). Okupowanej Warszawy dzień powszedni : studium historyczne (Wyd. 3 izd.). Warszawa: Czytelnik. str. 323. ISBN 83-07-01224-4. OCLC 23283745.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 135. mart 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ „<sc>Armaments Year-Book 1939/40</sc>: General and Statistical Information”. International Affairs. 1941-06-01. ISSN 1468-2346. doi:10.1093/ia/19.5.265d.
- ^ Herling-Grudziński, Gustaw (1996). A world apart. New York, N.Y.: Penguin Books. str. 284. ISBN 0-14-025184-7. OCLC 34963688.
- ^ Anders, Władysław (1995). Bez ostatniego rozdziału : wspomnienia z lat, 1939-1946 (Wyd. 2, krajowe izd.). Lublin: Test. str. 540. ISBN 83-7038-168-5. OCLC 35768310.
- ^ Lerski, Jerzy J. (1996). Historical dictionary of Poland, 966-1945. Piotr Wróbel, Richard J. Kozicki. Westport, Conn.: Greenwood Press. str. 538. ISBN 0-313-03456-7. OCLC 55741538.
- ^ Raack, R. C. (1995). Stalin's drive to the West, 1938-1945 : the origins of the Cold War. Stanford, Calif.: Stanford University Press. str. 65. ISBN 0-8047-2415-6. OCLC 31901478.
- ^ a b v g d Trela-Mazur, Elżbieta (1998). Sowietyzacja oświaty w Małopolsce Wschodniej pod radziecką okupacją 1939-1941. Kielce: Wyższa Szkoła Pedagogiczna im. Jana Kochanowskiego. str. 89-125. ISBN 83-7133-100-2. OCLC 45029369.
- ^ Davies 1996, str. 1001–1003 harvnb greška: više ciljeva (2×): CITEREFDavies1996 (help)
- ^ a b v g Ferguson 2006, str. 419 harvnb greška: više ciljeva (2×): CITEREFFerguson2006 (help)
- ^ Davies, Norman (1996). Europe : a history. Oxford. str. 1001-1003. ISBN 0-19-520912-5. OCLC 35593922.
- ^ Michael Gehler, Wolfram Kaiser (2004). Christian democracy in Europe since 1945. London: Routledge. str. 118. ISBN 0-7146-5662-3. OCLC 53485235.
- ^ Niall, Ferguson, (2006). The war of the world : twentieth-century conflict and the descent of the West. Penguin Press. str. 419. ISBN 978-0-14-311239-6. OCLC 1294405692.
- ^ Niall, Ferguson, (2006). The war of the world : twentieth-century conflict and the descent of the West. Penguin Press. str. 418. ISBN 978-0-14-311239-6. OCLC 1294405692.
- ^ a b v g d đ e ž z Wodzińska, Izabela (2021-07-22). „Rodzina od kuchni”. Krakowskie Pismo Kresowe. 6: 75—92. ISSN 2081-9463. doi:10.12797/kpk.06.2014.06.05.
- ^ a b v g d đ e Bellman, Jonathan D. (2009-12-01), Hearing Konrad Wallenrod, Oxford University Press, str. 55—85, Pristupljeno 2022-05-06
- ^ a b Raack, R. C. (1995). Stalin's drive to the West, 1938-1945 : the origins of the Cold War. Stanford, Calif.: Stanford University Press. str. 63-64. ISBN 0-8047-2415-6. OCLC 31901478.
- ^ Lukowski, Jerzy (2006). A concise history of Poland. W. H. Zawadzki (2nd ed izd.). Cambridge, UK: Cambridge University Press. str. 228. ISBN 978-0-521-85332-3. OCLC 68262085.
- ^ Piotrowski, Tadeusz (1998). Poland's holocaust : ethnic strife, collaboration with occupying forces and genocide in the Second Republic, 1918-1947. Mazal Holocaust Collection. Jefferson, N.C.: McFarland. str. 77-80. ISBN 0-7864-0371-3. OCLC 37195289.
- ^ a b Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 235. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 233. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Kilar, Wioletta; Cieluch, Monika (2008-01-01). „Kształtowanie się i organizacja przestrzenna korporacji ponadnarodowej Honda”. Studies of the Industrial Geography Commission of the Polish Geographical Society. 10: 188—203. ISSN 2449-903X. doi:10.24917/20801653.10.16.
- ^ a b „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 155—156. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 208. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Szantiło, Emilia (2017-10-16). „Tajna działalność Wydziału Lekarskiego Uniwersytetu Warszawskiego w latach 1939–1945”. Kwartalnik Pedagogiczny. 62 (0): 0—0. ISSN 0023-5938. doi:10.5604/01.3001.0010.5304.
- ^ Wysocki, Roman (2019-12-30). „Polskie Państwo Podziemne wobec propozycji rozmów polsko-białoruskich w latach 1941–1944”. Studia Białorutenistyczne. 13: 56. ISSN 1898-0457. doi:10.17951/sb.2019.13.115-128.
- ^ a b Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 213. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b Avis, George (2003). „Post-school education and the transition from state socialism”. International Journal of Educational Development. 23 (5): 583—584. ISSN 0738-0593. doi:10.1016/s0738-0593(03)00056-7.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 160—161. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 215, 221. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 222. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 223. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 226. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 225. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 227. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 228. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b v „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 158—159. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ a b v „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 150—151. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 158—160. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 189. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 190. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b Hempel, Andrew (2005). Poland in World War II : an illustrated military history (Pbk ed izd.). New York: Hippocrene Books. str. 54. ISBN 0-7818-1004-3. OCLC 63041913.
- ^ a b Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 185. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 187. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Miodowski, Adam (2008). „Political and military conditionings of demobilisation process of Polish Corpses in Russia in 1918”. Białostockie Teki Historyczne. 6: 157—175. ISSN 1425-1930. doi:10.15290/bth.2008.06.08.
- ^ a b v Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 196. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 184. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b v Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 236-237. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 244. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b v Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 272, 75. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ a b Greška kod citiranja: Nevažeća oznaka
<ref>
; nema teksta za reference pod imenom:35
. - ^ Greška kod citiranja: Nevažeća oznaka
<ref>
; nema teksta za reference pod imenom:36
. - ^ a b v g Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 245, 52. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ „Google Knjige”. books.google.com. str. 1183. Pristupljeno 2022-05-06.
- ^ Eric Sterling (2005). Life in the ghettos during the Holocaust (1st ed izd.). Syracuse, N.Y.: Syracuse University Press. str. 283. ISBN 0-8156-0803-9. OCLC 57349091.
- ^ a b „Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1961, 477 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Second, revised and enlarged, edition of the preceding and Polish original of An outline of mathematical logic. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1969, 505 pp. - Andrzej Grzegorczyk. Zarys logiki matematycznej. Third revised edition. Biblioteka matematyczna, vol. 20. Państwowe Wydawnictwo Naukowe, Warsaw1973, 510 pp.”. Journal of Symbolic Logic. 48 (1): 140. 1983. ISSN 0022-4812. doi:10.1017/s0022481200128531.
- ^ a b v g Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 252-56. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Gilbert, Shirli (2005). Music in the Holocaust : confronting life in the Nazi ghettos and camps. Oxford: Clarendon Press. ISBN 978-0-19-151547-7. OCLC 133074799.
- ^ a b v g d đ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 256-56. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Zimmerman, Joshua D., The Polish Underground and the Jews from the Warsaw Uprising to the Dissolution of the Home Army, August 1944–January 1945, Cambridge University Press, str. 382—413, Pristupljeno 2022-05-06
- ^ Benken, Przemysław (2019-12-09). „Walka z maoizmem prowadzona przez Związek Socjalistycznych Republik Sowieckich i jego satelitów w świetle wybranych dokumentów”. Toruńskie Studia Bibliologiczne. 12 (2 (23)): 113. ISSN 2392-1633. doi:10.12775/tsb.2019.017.
- ^ Lewandowski, Józef (2004-05-01), Jerzy Tomaszewski. Rzeczpospolita wielu narodów (A Republic of Many Nations). Czytelnik: Warsaw. 1985. Pp. 287., Liverpool University Press, str. 342—345, Pristupljeno 2022-05-06
- ^ The Warsaw Ghetto Uprising, Palgrave Macmillan, Pristupljeno 2022-05-06
- ^ Lorenc, Magdalena (2017-06-15). „Muzeum (nie)pamięci. Koń a Muzeum Powstania Warszawskiego”. Przegląd Politologiczny (2): 205—216. ISSN 1426-8876. doi:10.14746/pp.2017.22.2.13.
- ^ Braun, Sylwester (1983). Reportaże z Powstania Warszawskiego (Wyd. 1 izd.). Warszawa: Krajowa Agencja Wydawnicza. ISBN 83-03-00088-8. OCLC 11782581.
- ^ Struk, Janina (2020-09-14). „Private Pictures”. doi:10.4324/9781003103851.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 240. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Knopek, Jacek (2018). „The historical evening and the philatelic exhibition in Koszalin commemorating the general Wladyslaw Anders”. Przegląd Zachodniopomorski: 231—235. ISSN 0552-4245. doi:10.18276/pz.2018.1-10.
- ^ Cooper, B. Lee; Murdoch, Brian; Pratt, Ray (1991). „Fighting Songs and Warring Words: Popular Lyrics of Two World Wars”. Notes. 48 (1): 195. ISSN 0027-4380. doi:10.2307/941822.
- ^ Szupryczyński, Jan (2011). „Druga wojna światowa na Svalbardzie = The second World War on Svalbard”. Przegląd Geograficzny. 83 (4): 483—506. ISSN 0033-2143. doi:10.7163/przg.2011.4.3.
- ^ Supruniuk, Mirosław Adam (2010-12-30). „Co drugi dzień wernisaż. Polskie wydarzenia artystyczne w Wielkiej Brytanii w roku 1959”. Archiwum Emigracji. 0 (0): 187. ISSN 2084-3550. doi:10.12775/ae.2010.008.
- ^ Davies, Norman (2005). God's playground : a history of Poland : in two volumes (Revised edition izd.). New York. str. 174. ISBN 0-231-12816-9. OCLC 57754186.
- ^ Salmonowicz, Stanisław (1994). Polskie Państwo Podziemne : z dziejów walki cywilnej, 1939-45. Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne. str. 211, 221. ISBN 83-02-05500-X. OCLC 34789684.
- ^ Haltof, Marek (2002). Polish national cinema. New York: Berghahn Books. str. 223. ISBN 1-57181-275-X. OCLC 47893182.
- ^ Marcel Cornis-Pope, John Neubauer (2006). History of the literary cultures of East-Central Europe : junctures and disjunctures in the 19th and 20th centuries. Volume II. Amsterdam: J. Benjamins Pub. str. 146. ISBN 978-90-272-9340-4. OCLC 234173843.
- ^ Bolesław Klimaszewski (1984). An Outline history of Polish culture (Wyd. 1 izd.). Warszawa: Interpress. str. 343. ISBN 83-223-2036-1. OCLC 11840306.
- ^ Haltof, Marek (2002). Polish national cinema. New York: Berghahn Books. str. 76. ISBN 1-57181-275-X. OCLC 47893182.
- ^ a b Ruchniewicz, Krzysztof (2007-10-02). „Die polnische Geschichtspolitik nach 1989”. Polen-Analysen (20): 2—8. doi:10.31205/pa.020.01.
Literatura
[uredi | uredi izvor]- Anders, Władysław (1995), Bez ostatniego rozdziału (na jeziku: poljski), Lublin: Test, ISBN 83-7038-168-5
- Conway, John S. (1997), The Nazi Persecution of the Churches, 1933–1945, Regent College Publishing, ISBN 1-57383-080-1
- Cornis-Pope, Marcel; Neubauer, John (2004), History of the Literary Cultures of East-Central Europe, John Benjamins Publishing Company, ISBN 90-272-3452-3
- Davies, Norman (1996), Europe: A History, Oxford University Press, ISBN 0-19-820171-0
- Davies, Norman (2005), God's Playground: A History of Poland (vol. 2) (na jeziku: poljski), Columbia University Press, ISBN 0-231-12819-3
- Drozdowski, Marian Marek; Zahorski, Andrzej (2004). Historia Warszawy (na jeziku: poljski). Warszawa: Wydaw. Jeden Świat. ISBN 83-89632-04-7. OCLC 69583611.
- Ferguson, Niall (2006), The War of the World, New York: Penguin Press
- Gehler, Michael; Kaiser, Wolfram (2004), Christian democracy in Europe since 1945, Routledge, ISBN 0-7146-8567-4
- Gilbert, Shirli (2005), Music in the Holocaust: Confronting Life in the Nazi Ghettos and Camps, Oxford University Press, ISBN 0-19-927797-4
- Haltof, Marek (2002), Polish National Cinema, Berghahn Books, ISBN 1-57181-276-8
- Hempel, Andrew (2003), Poland in World War II: An Illustrated Military History, Hippocrene Books, ISBN 0-7818-1004-3
- Herling-Grudziński, Gustav (1996), A World Apart: Imprisonment in a Soviet Labor Camp during World War II, Penguin Books, ISBN 0-14-025184-7
- Hubka, Thomas C. (2003), Resplendent Synagogue: Architecture and Worship in an Eighteenth-century Polish Community, UPNE, ISBN 1-58465-216-0
- Kisling, Vernon N. (2001), Zoo and Aquarium History: Ancient Animal Collections to Zoological Gardens, CRC Press, ISBN 0-8493-2100-X
- Klimaszewski, Bolesław (1984), An Outline History of Polish Culture, Interpress, ISBN 83-223-2036-1
- Knuth, Rebecca; English, John (2003). Libricide: The Regime-sponsored Destruction of Books and Libraries in the Twentieth Century. Greenwood Publishing Group. str. 86—89. ISBN 978-0-275-98088-7.
- Korboński, Stefan (1975), Polskie państwo podziemne: przewodnik po Podziemiu z lat 1939-1945 (na jeziku: poljski), Bydgoszcz: Wydawnictwo Nasza Przyszłość
- Kremer, S. Lillian (2003), Holocaust literature: an encyclopedia of writers and their work, Taylor & Francis, ISBN 0-415-92984-9
- Lerski, Jerzy Jan; Lerski, George J.; Lerski, Halina T. (1996). Wróbel, Piotr; Kozicki, Richard J., ur. Historical Dictionary of Poland, 966-1945. Greenwood Publishing Group. ISBN 978-0-313-26007-0.
- Lukowski, Jerzy; Zawadzki, Hubert (2006), A Concise History of Poland (2nd izd.), Cambridge University Press, ISBN 0-521-61857-6
- Madajczyk, Czesław (1970), Polityka III Rzeszy w okupowanej Polsce, Tom II (Politics of the Third Reich in Occupied Poland, Part Two) (na jeziku: poljski), Państwowe Wydawnictwo Naukowe
- Murdoch, Brian (1990), Fighting Songs and Warring Words: Popular Lyrics of Two World Wars, Routledge
- Nawrocka-Dońska, Barbara (1961), Powszedni dzień dramatu (An average day in the drama) (na jeziku: poljski) (1 izd.), Warsaw: Czytelnik
- Phayer, Michael (2001), The Catholic Church and the Holocaust, 1930–1965, Indiana University Press, ISBN 0-253-21471-8
- Piotrowski, Tadeusz (1997), „Polish Collaboration”, Poland's Holocaust: Ethnic Strife, Collaboration with Occupying Forces and Genocide in the Second Republic, 1918–1947, McFarland & Company, ISBN 0-7864-0371-3
- Raack, Richard (1995), Stalin's Drive to the West, 1938–1945, Stanford University Press, ISBN 0-8047-2415-6
- Salmonowicz, Stanisław (1994), Polskie Państwo Podziemne (Polish Underground State) (na jeziku: poljski), Warszawa: Wydawnictwa Szkolne i Pedagogiczne, ISBN 83-02-05500-X
- Schabas, William (2000), Genocide in international law: the crimes of crimes, Cambridge University Press, ISBN 0-521-78790-4
- Sterling, Eric; Roth, John K. (2005), Life in the Ghettos During the Holocaust, Syracuse University Press, ISBN 0-8156-0803-9
- Szarota, Tomasz (1988), Okupowanej Warszawy dzień powszedni (na jeziku: poljski), Czytelnik, str. 323, ISBN 83-07-01224-4
- Trela-Mazur, Elżbieta (1997), Bonusiak, Włodzimierz; Ciesielski, Stanisław Jan; Mańkowski, Zygmunt; Iwanow, Mikołaj, ur., „Sowietyzacja oświaty w Małopolsce Wschodniej pod radziecką okupacją 1939–1941”, Sovietization of education in eastern Lesser Poland during the Soviet occupation 1939–1941 (na jeziku: poljski), Kielce: Wyższa Szkoła Pedagogiczna im. Jana Kochanowskiego, ISBN 8371331002
Dodatna literatura
[uredi | uredi izvor]- Krauski, Josef (1992), „Education as Resistance: The Polish Experience of Schooling During the War”, Ur.: Roy Lowe, Education and the Second World War: Studies in Schooling and Social Change, Falmer Press, ISBN 0-7507-0054-8
- Mężyńskia, Andrzej; Paszkiewicz, Urszula; Bieńkowska, Barbara (1994), Straty bibliotek w czasie II wojny światowej w granicach Polski z 1945 roku. Wstępny raport o stanie wiedzy (Losses of Libraries During World War II within the Polish Borders of 1945. An Introductory Report on the State of Knowledge) (na jeziku: poljski), Warsaw: Wydawnictwo Reklama, ISBN 83-902167-0-1
- Ordęga, Adam; Terlecki, Tymon (1945), Straty kultury polskiej, 1939–1944 (Losses of Polish Culture, 1939–1944) (na jeziku: poljski), Glasgow: Książnica Polska
- Pruszynski, Jan P.h (1997), „Poland: The War Losses, Cultural Heritage, and Cultural Legitimacy”, Ur.: Simpson, Elizabeth, The Spoils of War: World War II and Its Aftermath: The Loss, Reappearance, and Recovery of Cultural Property, New York: Harry N. Abrams, ISBN 0-8109-4469-3
- Symonowicz, Antoni (1960), „Nazi Campaign against Polish Culture”, Ur.: Nurowski, Roman, 1939–1945 War Losses in Poland, Poznan: Wydaw- nictwo Zachodnie, OCLC 47236461
Spoljašnje veze
[uredi | uredi izvor]- Lukaszewski, Witold J. (april 1998), „Polish Losses in World War I”, The Sarmatian Review
- The German New Order in Poland: Part 1, Part 2 Arhivirano na sajtu Wayback Machine (22. januar 2021)
- Polish Department of National Heritage: Wartime losses – list of publications (mirror Arhivirano na sajtu Wayback Machine (5. januar 2008))
- Polish War losses during World War II – gallery on Wikimedia Commons
- Polish World War II posters of Occupied Poland[mrtva veza] – gallery on Wikimedia Commons
- World War II in Poland, its Impact on Everyday Life; Personal Perspective
- The Nazi Kultur in Poland by several authors of necessity temporarily anonymous written in Warsaw during the German Occupation