Слободан Перовић (глумац)
Слободан Перовић | |||||||
---|---|---|---|---|---|---|---|
![]() Слободан Цица Перовић | |||||||
Лични подаци | |||||||
Пуно име | Слободан Перовић | ||||||
Надимак | Цица | ||||||
Датум рођења | 6. мај 1926. | ||||||
Место рођења | Крагујевац, Краљевина СХС | ||||||
Датум смрти | 2. мај 1978.51 год.) ( | ||||||
Место смрти | Београд, СР Србија, СФР Југославија | ||||||
Универзитет | Драмске уметности у Београду | ||||||
Занимање | Филмски, телевизијски и позоришни глумац | ||||||
Рад | |||||||
Активни период | 1955—1978 | ||||||
Битна улога | Мушкарци — Жика Салаш у Малом Риту — Јакоб Јерих Зимовање у Јакобсфелду — Јакоб Јерих Павиљон VI — Андреј Јефимич Рагин | ||||||
Веза до IMDb-а | |||||||
|
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/c/c1/Kolumbarijum_Aleja_zaslu%C5%BEnih_gra%C4%91ana_Novo_groblje_03.jpg/305px-Kolumbarijum_Aleja_zaslu%C5%BEnih_gra%C4%91ana_Novo_groblje_03.jpg)
Слободан Цица Перовић (Крагујевац, 6. мај 1926 — Београд, 2. мај 1978) био је српски и југословенски филмски, телевизијски и позоришни глумац.
Биографија
[уреди | уреди извор]Детињство је провео у Крушевцу, Приштини и Нишу. Током Другог светског рата, налазио се у немачком заробљеништву. По ослобођењу Југославије, запослио се у Министарству за социјално старање, у својству финансијског инспектора. Потом је радио у Индустрији прецизне механике, да би напослетку био запослен као књиговођа у Југословенском драмском позоришту (ЈДП). Глумом је почео да се бави пре него што је уписао Академију за позоришну уметност у Београду, 1949. године. Дипломирао је 1953. године у класи професора Јозе Лауренчића представом Зикови, рађеној према тексту Максима Горког.[1]
Био је члан Београдског драмског позоришта, Југословенског драмског и Атељеа 212 од 1951. године. Прву филмску улогу остварио је као четник Марко у филму Њих двојица, 1955. године. На Филмском фестивалу у Пули награђен је Златном ареном, за комичну улогу мушкарца који мења улогу са презапосленом женом у филму Мушкарци из 1963. са Оливером Марковић, у режији Мила Ђукановића. Поред филмова, глумио је и у телевизијским серијама.[2][3]
Остао је упамћен по улогама усамљеника; немоћних, очајних и отуђених ликова, људи који у себи крију велику трауму, прећутану бол или притајени порив за самоуништењем.[1]
Преминуо је у Београду, 2. маја 1978. године, у 52. години живота. Сахрањен је у Алеји заслужних грађана на Новом гробљу у Београду.
Жељко Симић је 2020. написао монографију о животу Цице Перовића коју је издао Службени гласник.[4][5]
Филмографија
[уреди | уреди извор]1950 ▼ | 1960 ▼ | 1970 ▼ | Укупно | |
---|---|---|---|---|
Дугометражни филм | 7 | 15 | 5 | 27 |
ТВ филм | 0 | 14 | 17 | 31 |
ТВ серија | 0 | 3 | 4 | 7 |
ТВ мини серија | 0 | 1 | 0 | 1 |
ТВ кратки филм | 0 | 0 | 3 | 3 |
Кратки филм | 0 | 1 | 2 | 3 |
Укупно | 7 | 34 | 31 | 72 |
Год. | Назив | Улога | |
---|---|---|---|
1950-е ▲ | |||
1955. | Њих двојица | Четник Марко | |
1955. | Шолаја | Владо, партизански комесар | |
1956. | Потрага | Марко | |
1956. | Последњи колосек | Емил Стефановић | |
1957. | Поп Ћира и поп Спира | Петар Петровић | |
1959. | Виза зла | Симон | |
1959. | Осма врата | Игор | |
1960-е ▲ | |||
1960. | Дилижанса снова | Алекса Никић/Светозар Ружичић | |
1960. | Дан четрнаести | Павле Малбашки | |
1961. | Мирно лето | Заре Мишески (као Слободан Перовикј) | |
1961. | Не дирај у срећу | ||
1963. | Мушкарци | Жика | |
1964. | Молох | ||
1965. | Дан мира — догодило се у Скопљу | ||
1965. | Инспектор | Слободан Јовановић | |
1965. | Мала ноћна музика | ||
1965. | Крај почетка | Дари | |
1965. | Болничка соба | ||
1965. | Три | невино оптужени | |
1965. | Убица на одсуству | Зоран Радић (као Слободан Перовић) | |
1965—1966. | Код судије за прекршаје | судија | |
1966. | Пре рата | инжењер Матеја Марић | |
1967. | Сквер | ||
1967. | Посета малој планети | ||
1967. | Извлачење | ||
1967. | Пошаљи човека у пола два | Алдо | |
1967. | Седам Хамлета | први гробар | |
1967. | Буђење пацова | Велимир Бамберг | |
1968. | Самци (ТВ серија) | ||
1968. | Поход | човек са телетом | |
1968. | Љубав на телефону | ||
1968. | Под стакленим звоном | ||
1968. | Максим нашег доба | ||
1969. | Господин фока | Господин Фока | |
1969. | Голубовићи | ||
1969. | Вране | Ђука, бивши боксер | |
1969. | Дарови моје рођаке Марије | ||
1969. | Далеко је Аустралија | Никола | |
1969. | Поглед уназад | Жак | |
1969. | Мост | инжењер | |
1969. | Велики дан | ||
1970-е ▲ | |||
1970. | Шапни ми на здраво уво | ||
1971. | Апотекарица | ||
1972. | Купање (ТВ) | ||
1972. | Прождрљивост | ||
1972. | Погибија | ||
1972. | Петак вече | ||
1972. | Убиство у ноћном возу | ||
1972. | Пуковниковица | пуковник Ото фон Грос/Мутави сељак | |
1973. | Сироти мали хрчки | други службеник | |
1973. | Дрвени сандук Томаса Вулфа | ||
1973. | Жуте фесвице | Никола, младожења | |
1973. | Павиљон број шест | Андреј Јефимич Рагин | |
1973. | Лептирица | Живан | |
1974. | Недеље са Ањом | Иван | |
1974. | Породични оркестар | ||
1974. | Против Кинга | Роки | |
1974. | Образ уз образ | ||
1974. | Димитрије Туцовић (ТВ серија) | генерал Димитрије Цинцар-Марковић | |
1975. | Зимовање у Јакобсфелду | Јакоб Јерих | |
1975. | Халуцинације | ||
1975. | Салаш у Малом Риту (ТВ серија) | Јакоб Јерих | |
1975. | Пријатељи | ||
1976. | Процес Ђордану Бруну | Кардинал Ђулио Санторио (као Слободан Перовић) | |
1976. | Јагош и Угљеша | судија | |
1976. | Београдска деца | ||
1976. | Кухиња | господин Маранго | |
1977. | Инфериорност | Алфредо | |
1977. | Мећава | Јоле | |
1978. | Васкрсење змаја | ||
1978. | Павиљон VI | Андреј Јефимиц Ралски | |
1978. | Повратак отписаних (ТВ серија) | Јохан „Крава“ |
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б Сећање на... Слободан Цица Перовић (1926—1978) Архивирано на сајту Wayback Machine (15. јануар 2022), Приступљено 15. 1. 2022.
- ^ Слободан Перовић — Филмска банка, Приступљено 25. 4. 2013.
- ^ „SEĆANJE NA VELIKOG GLUMCA Cica Perović: Nemam novca da platim struju i kiriju! A nije da ne radim...”. kurir.rs. 27. 1. 2016.
- ^ Поповић, Гордана. „Наш први „тотални глумац””. Politika Online. Приступљено 2021-08-16.
- ^ „СЛОБОДАН ЦИЦА ПЕРОВИЋ | Службени гласник”. www.slglasnik.com. Приступљено 2021-08-16.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Рођени 1926.
- Умрли 1978.
- Глумци из Крагујевца
- Српски глумци
- Југословенски глумци
- Бивши студенти Факултета драмских уметности Универзитета уметности у Београду
- Добитници награде Златна арена
- Добитници награде Цар Константин
- Глумци и глумице Београдског драмског позоришта
- Глумци и глумице Југословенског драмског позоришта
- Глумци и глумице позоришта „Атеље 212”
- Сахрањени у Алеји заслужних грађана на Новом гробљу у Београду