Елпида Караманди
елпида караманди | |
---|---|
![]() Елпида Караманди | |
Лични подаци | |
Датум рођења | 1. јануар 1920. |
Место рођења | Лерин, Краљевина Грчка |
Датум смрти | 3. мај 1942.22 год.) ( |
Место смрти | Лавци, код Битоља, Краљевина Бугарска |
Професија | студент |
Деловање | |
Члан КПЈ од | јуна 1941. |
Учешће у ратовима | Народноослободилачка борба |
Херој | |
Народни херој од | 10. октобра 1951. |
Елпида Караманди (Лерин, 1. јануар 1920 — Лавци, код Битоља, 3. мај 1942) била је учесница Народноослободилачке борбе и народни херој Југославије.
Биографија
[уреди | уреди извор]Рођена је 1. јануара 1920. године у Лерину, Грчка. Мајка јој се преудала и преселила у Битољ. Елпида је у Битољу завршила гимназију. Још у гимназији постаје политички активна, и истиче се у литерарној дружини, на излетима, у читању и растурању летака, у сукобима с љотићевцима. Њена политичка активност учинила ју је популарном међу напредном битољском омладином.
Кад је, 1938. године, Елпида Караманди дошла на студије у Београд, одмах се укључила у револуционарни студентски покрет. Међу револуционарним студентима било је много ученика из битољске гимназије, које је она познавала и одржавала везе с њима. Ту се она још више истиче на револуционарном пољу.
Већ 1939. године примљена је у Савез комунистичке омладине Југославије (СКОЈ), послије чега ради још интензивније и организованије. Нарочито је била вешта у организовању нових активиста из редова омладинки.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/9/93/Elpida_Karamandi_%28Bukovsko_groblje_-_Bitola%29.jpg/160px-Elpida_Karamandi_%28Bukovsko_groblje_-_Bitola%29.jpg)
Убрзо послије капитулације Краљевине Југославије, док је радила на припремама за оружану борбу у Битољу, примљена је, јуна 1941. у Комунистичку партију Југославије (КПЈ). Револуционарно-комунистичка активност постаје опаснија, тежа, и захтијевају пуно посвећивање. Она се свим својим силама укључује у партијски рад. Руководи групама у граду, извршава задатке СКОЈ-а и посебно по линији партијске технике. Њену интензивну активност уочила је бугарска полиција, па ју је убрзо ухапсила. У полицији се Елпида храбро држи, и ништа не признаје. Пуштена је из затвора, али зна да је полиција прати. По савету Месног комитета КПЈ у Битољу, повукла се у илегалност.
У јануару 1942. године постала је члан Покрајинског комитета СКОЈ-а за Македонију. Као илегалац није могла да развија велику активност, па се припрема да у прољеће оде у партизане.
У априлу 1942. године ступила је у Битољски партизански одред Пелистер. Међутим, 3. маја 1942. године, Одред је опкољен многобројном бугарском војском и полицијом. У вишесатној борби, у којој је Елпида показала изванредну храброст, око ње падају њени другови и другарице. Један митраљески рафал и њу тешко рањава. Потпуно немоћна да изврши самоубиство, ухваћена је. Храбро је поднијела све муке на које је стављена прије но што је умрла.[1]
Указом Президијума Народне скупштине ФНР Југославије 10. октобра 1951 проглашена је за народног хероја.[2]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ Narodni heroji 1 1982, стр. 366.
- ^ „Службени весник Президијума Народне скупштине ФНРЈ 3/III” (PDF). www.sistory.si. 1. 2. 1952.
Литература
[уреди | уреди извор]- Bijelić, Krste (1980). Heroine Jugoslavije. Zagreb: Spektar. COBISS.SR 49275399
- Narodni heroji Jugoslavije tom I. Beograd: Narodna knjiga. 1982. COBISS.SR 48700167
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Биографија Елпиде Караманди (језик: енглески)