Питер Земан
Питер Земан | |
---|---|
![]() Питер Земан | |
Лични подаци | |
Датум рођења | 25. мај 1865. |
Место рођења | Зонемер, Холандија |
Датум смрти | 9. октобар 1943.78 год.) ( |
Место смрти | Амстердам, Холандија |
Образовање | Универзитет у Лајдену |
Научни рад | |
Поље | физика |
Награде | ![]() |
Питер Земан (хол. Pieter Zeeman; Зонемер, 25. мај 1865 — Амстердам, 9. октобар 1943) био је холандски физичар.
Биографија
[уреди | уреди извор]Земан је студирао физику код професора Хендрик Антон Лоренца и Хајке Камерлинг Онеса на Универзитету у Лајдену. По завршетку студија остао је у Лајдену и радио као доцент. Године 1897. прешао је на Универзитет у Амстердаму и тамо постао редовни професор 1900. Од 1908. је директор Института за физику.
Достигнућа
[уреди | уреди извор]Питер Земан је постао чувен по открићу ефекта који носи његово име. Године 1896, открио је да се спектралне линије извора светлости у јаком магнетском пољу поларизују. Овај феномен потврдио је таласну природу светлости.
За истраживања утицаја магнетизма на зрачење Земан је, са својим учитељем Хендрик Антон Лоренцом, награђен Нобеловом наградом за физику 1902..[1]
Један кратер на Месецу је по њему 1970. добио име Земан.
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ „The Nobel Prize in Physics 1902”. NobelPrize.org (на језику: енглески). Приступљено 28. 12. 2018.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- Биографија Питер Земан (1865—1943) Архивирано на сајту Wayback Machine (5. фебруар 2012) у Националној библиотеци Холандије
- Питер Земан (Универзитет у Лајдену)
- Фотографија и информације