Енци
Региони са значајном популацијом | |
---|---|
![]() | 237 (2002) |
![]() | 26 (2001) |
Језици | |
Енецки, руски | |
Религија | |
Православље, шаманизам, анимизам | |
Сродне етничке групе | |
Остали самоједски народи |
Енци (рус. Энцы, енгл. Enets) су самоједски народ чији језик припада северној грани самоједских језика. Насељавају источну обалу Јенисеја на западу сибирског полуострва Тајмир у Краснојарском крају Руске федерације.[1]
Популација
[уреди | уреди извор]Према резултатима пописа становништва Руске Федерације, Енаца је 2010. било 227.[2] Постоје две подгрупе Енаца, а то су Енци Тундре и Шумски Енци. Енци Тундре чине око 2/3 укупног становништва народа.
Територија
[уреди | уреди извор]![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/0/00/No-nb_bldsa_3f069.jpg/220px-No-nb_bldsa_3f069.jpg)
Традиционална територија Енаца Тундре је област између река Јенисеј и Пјасина.[1] Лети су живели у тундри између река Јенисеј и Пура, а зими су одлазили на југ у шумовиту тундру између река Мала Хета и језера Пјасино. Шумски Енци су насељавали шуму између градова Игарке и Дудинке.[1]
Језик
[уреди | уреди извор]Енецки језик припада северној грани самоједских језика. Постоје два дијалекта енецког, а то су енецки тундре и шумски енецки дијалекат.[1] Енецки језик је најсличнији ненецком језику, од кога се одвојио пре око 1.000-1.500 година, након чега је имао додир са нганасанским језиком (језиком источних суседа Нганасана).[3] Почетком 21. века велики део Енаца говори руским као матерњим језиком, а проценат говорника енецког је у непрестаном опадању.
Вера
[уреди | уреди извор]Енци су већином православне вероисповести, али су одржали традиционална анимистичка веровања и шаманизам.
Извори
[уреди | уреди извор]Литература
[уреди | уреди извор]- Болина, Д. С.; Хелимски, Е. А. (2002). „Энецкий язык”. Ур.: В. П. Нерознак. Языки народов России. Красная книга. Москва: Academia. стр. 378. ISBN 978-5-87444-149-4.