Алатир (митологија)
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/3/38/Alatyr_Stone.jpg/220px-Alatyr_Stone.jpg)
У руском фолклору то је свети камен, „отац свих камења“, [1] пупак земље, који садржи света слова и обдарен лековитим својствима. [2]
У Књизи голубова, Алатир је повезан са олтаром који се налази у „пупку света“, усред Светског океана, на острву Бујан. На њему стоји Светско дрво. Камен је обдарен лековитим и магичним својствима. Духовни стихови описују како „испод белог-алатир-камена“ извире чудесан извор који целом свету даје „храну и исцељење“. Алатир чувају мудра змија Гарафена и птица Гагана. [1]
Етимологија
[уреди | уреди извор]Камен се обично назива Алатир (рус. ала́тырь), Алабор (рус. ала́бор), Алабир (рус. ала́бы́рь) или Латир (рус. ла́тырь), а понекад и бели камен или плави камен. Алатир има непознату етимологију. Назив се пореди са речју „олтар“ [3][4] и са градом Алатиром.
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/22/%D0%91%D0%B0%D0%BB%D1%82%D0%B8%D0%B9%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D1%8F%D0%BD%D1%82%D0%B0%D1%80%D1%8C._%D0%A1%D1%82%D0%B0%D1%80%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5_%D1%8F%D0%BD%D1%82%D0%B0%D1%80%D1%8F..jpg/220px-%D0%91%D0%B0%D0%BB%D1%82%D0%B8%D0%B9%D1%81%D0%BA%D0%B8%D0%B9_%D1%8F%D0%BD%D1%82%D0%B0%D1%80%D1%8C._%D0%A1%D1%82%D0%B0%D1%80%D0%B5%D0%BD%D0%B8%D0%B5_%D1%8F%D0%BD%D1%82%D0%B0%D1%80%D1%8F..jpg)
Према речима Олега Трубачова, реч алатир је словенског порекла и сродна је руској речи за ћилибар: янтарь. Према Виктору Мартинову, реч алатир потиче од иранског *al-atar, буквално „бели гори“, а епитет бели камен је калк првобитног имена камена.
У књижевности
[уреди | уреди извор]У руском фолклору то је свети камен, „отац свих камења“, [1] пупак земље, који садржи света слова који је обдарен лековитим својствима. [2] Иако се име Алатир појављује само у источнословенским изворима, свест о постојању таквог камена постоји у разним крајевима где живе Словени. Често се помиње у причама, а у љубавним чаролијама се помиње као „моћна сила којој нема краја“. [3]
У пољској народној култури и језику камен се налази на граници светова, изван места људског боравка. На камену се дешавају ствари везане за промену или стање чекања на промене. Симболизује центар света и прелазак из једног света у други, везује се за мртве и зле духове. У народном предању овај камен се назива бели камен, сиви камен, златни камен, морски камен, небески/рајски камен, а ређе црни камен. [5] Повезан је са плодношћу, смрћу (Исус умире на камену) и лежи негде далеко (иза града, иза села, у рају). [6] Златни камен се јавља углавном у свадбеним и љубавним песмама, ређе у другим и најчешће се јавља уз љиљан (свадбени цвет). [7] Божје ноге су камење на коме су Исус, Богородица или свеци оставили своје трагове, отиске руку или предмета (нпр. Марија се спотакнула и оставила траг на камену; Свети Адалберт је учио на камену и оставио траг отисака стопала). Ово камење се директно назива олтарима, на њима се приносе жртве, уграђују се у цркве или црквене олтаре; сматрају се светим и имају исцелитељску моћ. [8] У пољском фолклору постоји и ђавољи камен и као такав се не појављује у другим културама осим у словенским. Овај камен лежи у иностранству у далеким земљама, али уместо благостања доноси несрећу. Народно предање не говори о пореклу камена, већ о томе да га је донео ђаво да сруши цркву, замак или другу грађевину. [9]
У популарној култури
[уреди | уреди извор]- Легенда о младом бојарском војводи Степановичу (У тој богатој Индији...).
- Песма К. Балмонта, Алатирски камен (1906).
- Кратка прича Јевгенија Замјатина, Алатир (1914). [10]
Старословенске приче говоре о „белом запаљеном камену на Бујану“, вероватно мислећи на Алатир. [11]
У летонским, белоруским и руским лековитим чаролијама, гавран се призива као животиња која помаже, он бива позван да однесе болест од болесних, одлети у океан и остави болест на белом или сивом камену. У руском шарму, овај камен се изричито назива "Латир-камен". [12]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б в Meletinsky 1990, стр. 33.
- ^ а б Petrukhin 1995, стр. 31.
- ^ а б Alatyr (in Russian mythology) (на језику: руски). 1907—1909 — преко Викизворника.
- ^ „Veselovsky” (на језику: руски). pravenc.ru. Приступљено 2020-03-20.
- ^ Bartmiński 1996, стр. 349.
- ^ Bartmiński 1996, стр. 381–384.
- ^ Bartmiński 1996, стр. 384–386.
- ^ Bartmiński 1996, стр. 390–394.
- ^ Bartmiński 1996, стр. 386–390.
- ^ Zamyatin, Yevgeny (17. 1. 2017). Short Stories : Alatyr', Sever, Bich Bozhiy, Lovec Chelovekov. ISBN 978-1-78435-209-7.
- ^ Brlic-Mazuranic, Ivana (1922). Croatian Tales of Long Ago. Превод: Fanny S. Copeland. New York: Frederick A. Stokes Co. стр. 256–257. OL OL13446306M
.
- ^ Vaitkevičienė, Daiva (2013). Ryan William; Pócs Éva, ур. Baltic and East Slavic Charms. The Power of Words: Studies on Charms and Charming in Europe. Central European University Press. стр. 222—223. ISBN 9786155225109. JSTOR 10.7829/j.ctt2tt29w.12.
Литература
[уреди | уреди извор]- Shedden-Ralston, William Ralston (1872). The Songs of the Russian People: As Illustrative of Slavonic Mythology and Russian Social Life (2 изд.). Ellis & Green.
- Bartmiński, Jerzy (1996). Słownik stereotypów i symboli ludowych. Kosmos. 1, Niebo, światła niebieskie, ogień, kamienie [Dictionary of stereotypes and folk symbols. Cosmos. 1, Heaven, heavenly lights, fire, stones] (на језику: пољски). 1. Lublin: Wydawnictwo Uniwersytetu Marii Curie-Skłodowskiej. ISBN 83-227-0901-3.
- Korinfsky, Apollon (1901). Народная Русь : Круглый год сказаний, поверий, обычаев и пословиц русского народа [Folk Russia: All year round tales, beliefs, customs and proverbs of the Russian people] (на језику: руски). Izdaniye knigoprodavtsa M. V. Klyukina.
- Petrukhin, Vladimir (1995). Алатырь [Alatyr]. Slavi͡a︡nskai͡a︡ mifologii͡a︡. Moscow: Ėllis Lak. стр. 31—416. ISBN 5-7195-0057-X. OL 586238M.
- Korinfsky, Apollon (1901). Народная Русь : Круглый год сказаний, поверий, обычаев и пословиц русского народа [Folk Russia: All year round tales, beliefs, customs and proverbs of the Russian people] (на језику: руски). Izdaniye knigoprodavtsa M. V. Klyukina.
- Vasmer, Max, ур. (1986). Этимологический словарь русского языка М. Фасмера [Etymological Dictionary of the Russian Language] (на језику: руски).
- Meletinsky, E.M., ур. (1990). Алатырь [Alatyr]. Soviet Encyclopedia (на језику: руски). стр. 333. ISBN 5-85270-032-0.
- Grushko E.A.; Medvedev Yu.M. (2008). Русские легенды и предания [Russian legends and traditions]. стр. 7—208. ISBN 978-5-699-06209-6.
Спољашње везе
[уреди | уреди извор]- „Alatyr”. Etymological Dictionary of the Russian Language = Russisches etymologisches Wörterbuch.
Радови везани за чланак Alatyr (in Russian mythology) // Small encyclopedic dictionary of Brockhaus and Efron на Викизворнику
Радови везани за чланак Explanatory Dictionary of the Living Great Russian Language на Викизворнику